ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014 р.
Справа № 914/4500/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Бортник О.Ю. при секретарі
судових засідань Бобаку Т.О. розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (надалі - ТзОВ)
«Донспецмонтаж», м. Донецьк,

до відповідача Відкритого
акціонерного товариства (наділі - ВАТ)
«Самбірський завод металооснастки», м.
Самбір,

про стягнення 273344,01 грн.

За участю представників:

від позивача - Струтинський О.В. -
представник,

від відповідача - Сухоцький М.П. -
представник,

Суть спору: ТзОВ «Донспецмонтаж»,
м. Донецьк, звернулось до
господарського суду Львівської
області з позовом про стягнення з ВАТ
«Самбірський завод металооснастки», м.
Самбір, 273344,01 грн. заборгованості на
підставі договору № 24/09 від 24.09.2012 р. про
заміну кредитора. Позовні вимоги
мотивовано нормами Договору № 24/09 від
24.09.2012 р. про заміну кредитора (передачу
(відступлення) прав за зобов'язанням),
Договору відступлення права вимоги від
04.05.2012 р., невиконанням відповідачем
зобов'язань за договором № Р-3/58-Ю
купівлі-продажу (поставки) від 30 липня
2010 р., а також нормами ст.ст. 516, 526, 625, 629,
693 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав
повністю.

Відповідач у відзиві на позов
просить відмовити в його задоволенні,
оскільки п. 9.6. Договору купівлі-продажу
(поставки) № Р-3/58-Ю від 30.07.2012 р.
передбачено, що передача прав та
обов'язків за цим договором третім
особам неможлива без письмової згоди
другої сторони.

Розгляд справи відкладався з
підстав, наведених у наявних в
матеріалах справи ухвалах суду. У
судовому засіданні, призначеному на
16.01.2014 р., для надання позивачу
можливості подати необхідні для
вирішення спору докази, оголошувалась
перерва до 21.01.2014 р. Ухвалою суду від
21.01.2014 р. за клопотанням позивача
продовжено строк розгляду спору.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, господарський
суд Львівської області дійшов
висновку, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з такого.

Позивач як на підставу своїх позовних
вимог посилається на перехід до нього
по Договору № 24/09 від 24.09.2012 р. права
вимоги до відповідача про сплату 273344
грн. заборгованості. Обов'язок сплатити
вказану суму виник у відповідача на
підставі Договору купівлі-продажу №
Р-3/58/10 від 30 липня 2010 р. перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нафтова українська
компанія». Право вимоги згаданим
товариством з обмеженою
відповідальністю відступлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс-Донбуд»
(Договір від 04 травня 2012 р.), яке в свою
чергу уступило право цієї вимоги
позивачу у справі за Договором № 24/09.

Судом встановлено, що 21.05.2013 р. у Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців внесено
запис про припинення юридичної особи
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нафтова українська
компанія», а 01.06.2013 р. - про припинення
юридичної особи Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегаполіс-Донбуд».
Дані про правонаступників цих
юридичних осіб у Єдиний державний
реєстр юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на день
розгляду справи судом не внесено. За
наведених обставин, у суду відсутня
можливість залучити цих юридичних осіб
до участі у справі в якості третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512, ст. 514, ч. 1 ст.
516 ЦК України кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою,
зокрема внаслідок: передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). Кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом. Заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. До нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Нормами пункту 9.6. договору № Р-3/58/Ю, на
підставі якого виникло право вимоги до
відповідача у справі, яке у подальшому
відступалося внаслідок укладення
договорів про відступлення права
вимоги за цим договором та про заміну
кредитора (передачу (відступлення) прав
за зобов»язанням), встановлено, що
Сторони не мають права передавати
права і обов'язки за цим договором
третім особам без письмової згоди
іншої Сторони. Згідно з вимогами ст. 525
ЦК України одностороння одностороння
зміна умов зобов'язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Відповідач факт
існування його письмової згоди на
передачу права вимоги за Договором
купівлі-продажу заперечує. Представник
позивача у судових засіданнях
наполягав на тому, що така письмова
згода існує. З метою надання позивачу
можливості подати згадану письмову
згоду відповідача у судовому засіданні
оголошувалась перерва та розгляд
справи відкладався. Однак, станом на
день вирішення справи судом така
письмова згода позивачем суду не
надана, хоча факт відсутності цієї
письмової згоди представником
позивача не визнано.

Позивач звертався до відповідача з
вимогою № 19/11-1 від 19.11.2013 р.
перерахувати на його рахунок 273344,01 грн.
авансового платежу за Договором
купівлі-продажу № Р-3/58-10 від 30.07.2010 р. на
підставі договорів про відступлення
права вимоги № 24/09 від 24.09.2012 р.. б/н від
04.05.2012 р. Як вбачається з вказаної
вимоги, передбачена п. 9.6. договору №
Р-3/58/Ю письмова згода відповідача на
передачу Товариством з обмеженою
відповідальністю «Нафтова українська
компанія» третім особам своїх прав та
обов'язків за цим договором у додатках
до вимоги відсутня. У матеріалах справи
відсутні та особами, які беруть участь
у справі суду не подані докази
існування такої письмової згоди
відповідача у справі. Згідно з ст. 517 ЦК
України первісний кредитор у
зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

За відсутності доказів існування,
передбаченої пунктом 9.6. Договору
купівлі-продажу № Р-3/58/10 від 30 липня 2010
р., письмової згоди відповідача на
передачу його контрагентом за
договором своїх прав та обов'язків за
ним третім особам, у суду відсутні
належні, допустимі та достатні докази
для висновку про те, що відбулась
заміна кредитора у зобов'язанні, а
також, що у боржника, з огляду на
приписи ч. 2 ст. 517 ЦК України, виник
обов'язок з виконання своїх зобов'язань
перед новим кредитором - позивачем у
справі. Відтак, у суду відсутні правові
підстави для задоволення позову.

Судові витрати у справі на підставі ст.
49 ГПК України слід покласти на
позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

3. Рішення може бути оскаржене до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку,
встановленому розділом ХІІ ГПК
України.

Повне рішення складено 07.02.2014 р.

Суддя
Бортник О.Ю.