ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.Справа № 915/1855/13

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Пироговського В.Т., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання -
Желєзному Є.О.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги фізичних осіб - підприємців
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м. Миколаїв

на рішення Господарського суду
Миколаївської області від 09.12.2013 року

по справі № 915/1855/13

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 м. Миколаїв,

до відповідачів фізичних осіб -
підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м.
Миколаїв

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Миколаївської
міської ради м. Миколаїв

про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,-

за участю представників сторін:

від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
м. Миколаїв: не з'явився, повідомлений
належним чином;

від фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
м. Миколаїв: не з'явився, повідомлений
належним чином;

від фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
м. Миколаїв: ОСОБА_5 - за довір.;

від Миколаївської міської ради м.
Миколаїв: не з'явився, повідомлений
належним чином.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 30.12.2013 року
прийнята до провадження та призначена
до розгляду апеляційна скарга фізичних
осіб - підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м.
Миколаїв на рішення Господарського
суду Миколаївської області від 09.12.2013
року по справі № 915/1855/13.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах
процесуального строку, визначеного ст.
102 ГПК України.

В жовтні 2013 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 м. Миколаїв
звернулась до Господарського суду
Миколаївської області з позовною
заявою до фізичних осіб - підприємців
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м. Миколаїв про
звільнення орендованої фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_3 м. Миколаїв
на підставі договору оренди землі від
19.09.13 року № 9535 земельної ділянки
загальною площею 114 кв. м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, шляхом
демонтування за рахунок фізичних осіб -
підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м.
Миколаїв, розміщених на ній двох
торгівельних кіосків з належним до них
допоміжним майном та приведенням її у
придатний до використання стан.

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що позивач не може використовувати
орендовану земельну ділянку за
цільовим призначенням, у зв'язку з
незаконним розміщенням на ній
торгівельних кіосків, які належать
відповідачам.

Також, в обґрунтування заявлених
позовних вимог, позивач посилається на
приписи ч.2 ст. 152 Земельного кодексу
України, відповідно до якої, власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою і відшкодуванням
завданих збитків.

Рішенням Господарського суду
Миколаївської області від 09.12.2013 року
(суддя Олейняш Е.М.) позовні вимоги
задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
господарський суд виходив з того, що
відповідачами не доведено правових
підстав використання спірної
земельної ділянки, яка належить
позивачу на праві оренди.

Не погодившись з наведеним судовим
рішенням, фізичні особи - підприємці
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м. Миколаїв звернулись
до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просять суд оскаржуване
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким у
задоволенні позовних вимог фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 м. Миколаїв
відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог фізичні
особи - підприємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м.
Миколаїв посилаються на те, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 м.
Миколаїв наполягає на тому, що
користувався спірною земельною
ділянкою на підставі рішення
Миколаївської міської ради від 19.12.2008
року № 31/42 та договору оренди спірної
земельної ділянки від 27.08.2009 року № 6859,
тобто правомірно.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 м.
Миколаїв проти доводів, викладених в
апеляційній скарзі, заперечила та
просила суд оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін.

27.01.2014 року до канцелярії суду
апеляційної інстанції надійшло
клопотання фізичних осіб - підприємців
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м. Миколаїв про
зупинення провадження по даній справі.

Заявлене клопотання обґрунтоване тим,
що в провадженні Центрального
районного суду м. Миколаєва (суддя
Гуденко О.А.) знаходиться справа №
490/379/14-а, порушена за адміністративним
позовом ОСОБА_2 м. Миколаїв до
Миколаївської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення Миколаївської міської ради від
16.05.2013 року № 28/40.

В заявленому клопотанні представник
скаржника зазначає, що між предметами
спору у наведених справах існує
взаємозв'язок, оскільки рішення по
справі, що розглядається у
Центральному районному суді м.
Миколаєва, матиме преюдиційне значення
для справи, яка розглядається Одеським
апеляційним господарським судом,
оскільки на підставі рішення
Миколаївської міської ради від 16.05.2013
року № 28/40, яке є предметом спору у
Центральному районному суді м.
Миколаєва, фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_3 м. Миколаїв спірну земельну
ділянку надано у користування.

За результатами розгляду цього
клопотання, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що у задоволенні
заявленого клопотання фізичним особам
- підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м.
Миколаїв слід відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Пов'язаність справ полягає в
тому, що рішення іншого суду, який
розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

Враховуючи те, що розгляд
справи № 490/379/14-а не впливає на збирання
та оцінку доказів у даній справі,
правові підстави для задоволення
клопотання про зупинення провадження у
справі № 915/1855/13 відсутні.

Розглянувши матеріали справи, суд
апеляційної інстанції встановив
наступне.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку або право оренди земельної
ділянки виникає: після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації;
після укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу
України, право на земельну ділянку
посвідчується державним актом
встановленої форми або договором, який
реєструється відповідно до закону.

Статтею 12 Земельного кодексу України
встановлено, що розпорядження землями
територіальної громади міста, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб, надання земельних
ділянок у користування відноситься до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.08.2012 року рішенням Миколаївської
міської ради № 19/42 фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 м. Миколаїв надано в
оренду земельну ділянку загальною
площею 114 кв. м. для будівництва 2 черги
двоповерхового торгового об'єкта,
прилеглого до існуючої будівлі по
АДРЕСА_1.

На підставі наведеного рішення між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 м.
Миколаїв та Миколаївською міською
радою укладено договір оренди землі
від 19.09.2012 року № 8989, який було
зареєстровано в Управлінні
Держкомзему у м. Миколаєві, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 19.09.2012 р. № 01250.

Рішенням Миколаївської міської ради
від 16.05.2013 р. № 28/40 фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 м. Миколаїв
продовжено оренду земельної ділянки до
19.09.2015 року.

На підставі вказаного рішення між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 м.
Миколаїв та Миколаївською міською
радою укладено новий договір оренди
землі від 19.09.2013 року № 9535, який
зареєстровано у Миколаївській міській
раді, про що у реєстрації договорів
вчинено запис від 19.09.2013 року № 9535.

Відповідно до розділу 2 вказаного
договору, в оренду передається
земельна ділянка загальною площею 114
кв. м. (за функціональним призначенням -
землі поточного будівництва), без права
передачі її в суборенду, кадастровий
номер № :02:037:0047, реєстраційний
номер об'єкта нерухомого майна: 1.
Земельна ділянка вільна від забудови.
Об'єктом оренди є тільки земельна
ділянка. Земельна ділянка, яка
передається в оренду, не має недоліків,
що можуть перешкоджати її ефективному
використанню.

Пунктом 5.1 договору оренди землі від
19.09.2013 року № 9535 встановлено, що
земельна ділянка передається в оренду
для будівництва 2 черги двоповерхового
торгового об'єкта прилеглого до
існуючої будівлі.

Строк дії договору до 19.09.2015 року. (п. 3.1
договору оренди)

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою.

Пунктом „б" ч. 3 ст. 152 цього Кодексу
встановлено, що захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема з актів обстеження земельної
ділянки Державної інспекції
сільського господарства в
Миколаївській області від 20.08.2013 року №
39 та № 40, земельна ділянка, яка
перебуває у тимчасовому користуванні
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 м.
Миколаїв, самовільно зайнята фізичними
особами - підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2
м. Миколаїв.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу
України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Відповідно до абз. 16 ст. 1 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель" від
19.06.2003 р. № 963-IV (зі змінами та
доповненнями) самовільне зайняття
земельної ділянки - це будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Факт відсутності у відповідачів права
на спірну земельну ділянку
підтверджується довідкою
Миколаївської міської ради від 26.11.13 р.
№ 23193/13, зі змісту якої вбачається, що
Миколаївською міською радою рішення
щодо відведення фізичним особам -
підприємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м.
Миколаїв спірної земельної ділянки не
приймалось

Як вбачається з листа Управління
земельних ресурсів від 28.11.13 року №
02-03/3740, документів, що підтверджують
право користування фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 м. Миколаїв на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 не
зареєстровано, про що свідчать дані
відділу землеустрою управління
земельних ресурсів Миколаївської
міської ради за період з 1992 року по 2013
роки.

З листа Управління містобудування та
архітектури Миколаївської міської
ради від 06.12.13 року № 17-5940 також
вбачається, що відповідно до рішення
Одеського апеляційного господарського
суду від 18.07.12 року фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2 м. Миколаїв
відмовлено в користуванні земельною
ділянкою під розміщення торгівельного
кіоску за адресою АДРЕСА_1 з подальшим
зносом об'єкту.

Таким чином, наявними в матеріалах
справи документами підтверджено факт
самовільного зайняття фізичними
особами - підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2
м. Миколаїв земельної ділянки, яка
належить фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_3 м. Миколаїв на підставі договору
оренди землі від 19.09.2012 року № 8989, отже
місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку щодо наявності
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 77, 85, 99, 101-105 ГПК України, апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 09.12.2013 року
по справі № 915/1855/13 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу фізичних осіб -
підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 м.
Миколаїв - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
та підписано 03.02.2014 року.

Головуючий суддя
Л.В. Лавриненко

Судді
В.Т. Пироговський

І.Г. Філінюк