ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.14р. Справа № 904/446/13-г

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТАЛЬ МОНТАЖ СТРОЙ",
м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково - виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 53 620 грн. 88 коп.

Суддя
Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Івановський Ю.О.,
довіреність б/н від 01.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СТАЛЬ МОНТАЖ СТРОЙ"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Науково -
виробниче підприємство "Дніпровський
завод металевих конструкцій"
(далі-відповідач) про стягнення
заборгованості в розмірі
53 175,09 грн., 3% річних у сумі 445,79 грн. і
судового збору.

Станом на 16.10.2013 р. господарський суд
Дніпропетровської області повідомив,
що постановою Вищого господарського
суду України від 03.07.2013 р. провадження у
справі №904/464/13-г про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
завод металевих конструкцій" -
припинено.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 21.10.2013р.
провадження у справі №904/446/13-г
поновлено з 19.11.2013р. та судове засідання
призначено на 19.11.2013р.

19.11.2013р., 03.12.2013р. судові засідання не
відбулися, у зв'язку з перебуванням
судді Рудовської І.А. на лікарняному,
внаслідок чого провадження у справі
№904/446/13-г було зупинено.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.12.2013 р.
поновлено провадження у справі з 30.01.2014
р., справу призначено до розгляду у
судове засідання на 30.01.2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав свої позовні
вимоги та просить їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відзив на позов
та витребувані документи суду не подав,
про місце, дату та час судового
засідання повідомлений належним чином,
доказом чого є поштове повідомлення
(судова повістка) про вручення ухвал
господарського суду Дніпропетровської
області (а.с. 23, 64).

Згідно з Інформаційним листом Вищого
господарського суду України від
13.08.2008р. №01-8/482 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року" відповідно до пункту
3.5.11 Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від
10.12.2002р. №75 (з подальшими змінами),
перший, належним чином підписаний,
примірник процесуального документа
(ухвали, рішення, постанови)
залишається у справі; на звороті у
лівому нижньому куті цього примірника
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправку документа, що
містить: вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки,
підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Крім того, особи, які беруть участь у
розгляді, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві (див.
Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р.
№02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України").

За таких обставин, господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні 30.01.2014 р. оголошені вступна та
резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сталь монтаж строй"
обґрунтовані неналежним виконанням
своїх договірних зобов'язань в частині
оплати за договором від 13.02.2012 р. №13/08/12,
у зв'язку з чим просить стягнути
заборгованість в розмірі 53 175,09 грн., 3%
річних у сумі 445,79 грн. і судового збору.

Як встановлено судом ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.01.2013 року порушено
провадження по справі №904/464/13-г про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій", на підставі
ст.ст. 7, 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.02.2013 року по справі
№904/464/13-г введено процедуру
розпорядження майном боржника,
призначено розпорядника майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій", назначено дату
попереднього засідання.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.04.2013 року змінено ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.02.2013 року по справі
№904/464/13-г.

Провадження по справі про банкрутство
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій", було порушено
судом на підставі вимог ст.ст. 7, 11, 12
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", тобто за
загальною процедурою.

Як вбачається, керівник боржника
звернувся до місцевого господарського
суду із заявою на підставі ст. 6, ч. 5 ст. 7
Закону з посиланням на те, що виконання
грошових зобов'язань перед одним з
кредиторів призведе до неможливості
виконання в повному обсязі грошових
зобов'язань перед іншими кредиторами.
До заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство на
підтвердження обставин
неплатоспроможності боржника додано
наступні додатки, а саме довідки про
кредиторську та дебіторську
заборгованість, про залишок коштів, про
відсутність структурних підрозділів,
вільне від обтяжень майно та
фінансовий звіт тощо.

В заяві зазначено, що сума боргу перед
кредиторами, яка не оспорюється
товариством становить 62 783 415, 94 грн.,
залишкова вартість майна становить - 3
470 970,92 грн., а розмір дебіторської
заборгованості складає - 16 343 537,39 грн.

Судами попередніх інстанції
встановлено, що в матеріалах справи
наявні докази для подальшого
провадження у справі про банкрутство
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій".

Однак висновок судів попередніх
інстанції про те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Дніпровський завод металевих
конструкцій" був дотриманий порядок,
передбачений вимогам законодавства, що
передує звернення до суду із заявою про
порушення справи про банкрутство на
підставі ст.7 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
таким, що суперечить фактичним
обставинам справи, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржувана ухвала та постанова суду
апеляційної інстанції зазначеним вище
вимогам не відповідають.

Згідно ст.41 ГПК України господарські
суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Як було зазначено вище, провадження по
справі було порушено на підставі ч. 5 ст.
7 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", відповідно до
якої боржник зобов'язаний звернутися в
місячний строк до господарського суду
з заявою про порушення справи про
банкрутство у разі виникнення таких
обставин: задоволення вимог одного або
кількох кредиторів приведе до
неможливості виконання грошових
зобов'язань боржника в повному обсязі
перед іншими кредиторами; орган
боржника, уповноважений відповідно до
установчих документів або
законодавства прийняти рішення про
ліквідацію боржника, прийняв рішення
про звернення в господарський суд з
заявою боржника про порушення справи
про банкрутство; при ліквідації
боржника не у зв'язку з процедурою
банкрутства встановлено неможливість
боржника задовольнити вимоги
кредиторів у повному обсязі.

Таким чином, звертаючись до суду з
відповідною заявою, боржник повинен
надати докази в підтвердження його
неплатоспроможності (ч. 3 ст. 6 Закону)
або загрози неплатоспроможності (ч. 5
ст. 7 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
справа про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно складають не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
безспірними вимогами кредиторів є
вимоги кредиторів, визнані боржником,
інші вимоги кредиторів, підтверджені
виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Відповідно до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги кредиторів набувають характеру
безспірних, якщо вони підтверджені
відповідними документами, зокрема
виконавчими.

Відповідно до вимог чинного
законодавства, при наявності загрози
неплатоспроможності боржника, тобто
коли оплата вимог одного або декількох
вимог кредиторів призведе до
неможливості виконання зобов'язань
перед іншими кредиторами, для
звернення боржника до суду достатньо
лише факту порушення щодо нього
виконавчого провадження. Дотримання
трьохмісячного строку в цьому випадку
не вимагається, проте, на момент подачі
заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство боржником
повинні бути надані документи, які
підтверджують наявність ознак
неплатоспроможності або її загрози.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 7 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" заява
боржника повинна містити крім
відомостей, передбачених частиною
першою цієї статті, такі відомості:
суму вимог кредиторів за грошовими
зобов'язаннями у розмірі, який не
оспорюються боржником; розмір
заборгованості із страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування по податках і
зборах (обов'язкових платежах); розмір
заборгованості по відшкодуванню шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю, виплаті
заробітної плати та вихідної допомоги
працівникам боржника, виплати
авторської винагороди; відомості про
наявність у боржника майна, у тому
числі грошових сум і дебіторської
заборгованості; найменування банків,
що здійснюють розрахунково-касове і
кредитне обслуговування боржника.

Згідно з вимогами частини четвертої
статті 11 Закону у підготовчому
засіданні суддя оцінює подані
документи, заслуховує пояснення
сторін, розглядає обґрунтованість
заперечень боржника.

Отже, у підготовчому засіданні суд має
перевірити наявність ознак
неплатоспроможності боржника, розмір
вимог кредитора (кредиторів), який
ініціював порушення справи про
банкрутство, та безспірність цих вимог.

Основне завдання підготовчого
засідання суду полягає в з'ясуванні
ознак неплатоспроможності боржника,
передбачених ч. 3 ст. 6 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
- наданні правової оцінки безспірності
заявлених до боржника вимог, строку
незадоволення цих вимог боржником та
питання щодо обґрунтованості
порушення провадження по справі про
банкрутство згідно ст. 11 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" розглядаються
в підготовчому засіданні
господарського суду.

Розглядаючи справу про банкрутство в
суді першої інстанції та переглядаючи
в апеляційному порядку судами, не було
досліджено питання щодо наявності
доказів в підтвердження
неплатоспроможності боржника, а саме:
докази безспірності вимог кредиторів,
здійснення виконавчого провадження за
відповідними рішеннями суду, докази
примусового стягнення заборгованості
з боржника органами ВДВС, чи становлять
безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника суму не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати.

Отже, всупереч вимог чинного
законодавства, судами належним чином
не перевірено матеріали справи щодо
підставності порушення справи про
банкрутство відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Дніпровський завод металевих
конструкцій" та належним чином не
обґрунтовано своїх висновків.

Враховуючи вищезазначене колегія
суддів дійшла висновку, що
господарський суд першої інстанції
незаконно продовжив процедуру
банкрутства боржника та дійшов
передчасного висновку про
необхідність подальшого провадження у
справі.

Судом апеляційної інстанції
вищевказаний висновок визнано
законним та обґрунтованим.

Законом не врегульовано подальшого
перебігу провадження у справі у
випадку коли у встановленому законом
порядку виявлено безспірність вимог
кредитора (кредиторів), за заявою якого
(яких) було порушено провадження у
справі про банкрутство підприємств
стосовно яких діє законодавча заборона
порушувати справи про банкрутство. У
таких випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору), як це
передбачено п. 36 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про банкрутство" за
№15 від 18.12.2009 року.

Таким чином на момент звернення до суду
з заявою про порушення справи про
банкрутство не надано належних доказів
безспірності грошових вимог до
боржника тому справа про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій" порушена
неправомірно, в порушення вимог ст. 34
ГПК України, у зв'язку з чим,
господарський суд незаконно продовжив
процедуру банкрутства Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Дніпровський завод металевих
конструкцій".

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія Вищого господарського суду
України вважає, що постанова
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 15.04.2013 року та
ухвала господарського суду
Дніпропетровської області від 19.02.2013
року у справі №904/464/13-г не
відповідають вимогам Закону та
підлягають скасуванню повністю, а
справа №904/464/13-г про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій" - припиненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Таким чином як встановлено Вищою
інстанцією у даному спорі розглядаючи
справу про банкрутство в суді першої
інстанції та переглядаючи в
апеляційному порядку судами, не було
досліджено питання щодо наявності
доказів в підтвердження
неплатоспроможності боржника, а саме:
докази безспірності вимог кредиторів,
здійснення виконавчого провадження за
відповідними рішеннями суду, докази
примусового стягнення заборгованості
з боржника органами ВДВС, чи становлять
безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника суму не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати.

Отже, всупереч вимог чинного
законодавства, судами належним чином
не перевірено матеріали справи щодо
підставності порушення справи про
банкрутство відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Дніпровський завод металевих
конструкцій" та належним чином не
обґрунтовано своїх висновків.

Враховуючи вищезазначене колегія
суддів дійшла висновку, що
господарський суд першої інстанції
незаконно продовжив процедуру
банкрутства боржника та дійшов
передчасного висновку про
необхідність подальшого провадження у
справі.

Судом апеляційної інстанції
вищевказаний висновок визнано
законним та обґрунтованим.

Законом не врегульовано подальшого
перебігу провадження у справі у
випадку коли у встановленому законом
порядку виявлено безспірність вимог
кредитора (кредиторів), за заявою якого
(яких) було порушено провадження у
справі про банкрутство підприємств
стосовно яких діє законодавча заборона
порушувати справи про банкрутство. У
таких випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору), як це
передбачено п. 36 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про банкрутство" за
№15 від 18.12.2009 року.

Таким чином на момент звернення до суду
з заявою про порушення справи про
банкрутство не надано належних доказів
безспірності грошових вимог до
боржника тому справа про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій" порушена
неправомірно, в порушення вимог ст. 34
ГПК України, у зв'язку з чим,
господарський суд незаконно продовжив
процедуру банкрутства Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче підприємство
"Дніпровський завод металевих
конструкцій".

На підстав вищевикладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги до
відповідача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі: заборгованості в
розмірі 53 175,09 грн., 3% річних у сумі 445,79
грн.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ст. 36
Господарського процесуального кодексу
України).

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, позов
повинен бути задоволено.

Судовий збір у справі покладається на
відповідача, згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково - виробниче
підприємство "Дніпровський завод
металевих конструкцій" (49049, м.
Дніпропетровськ, вул. Мільмана, буд.
110, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТАЛЬ МОНТАЖ СТРОЙ"
(49000, м. Дніпропетровськ, вул. Баумана,
1А, ) 53 175,09 грн.
(п'ятдесят три тисячі сто сімдесят п'ять
грн. 09 коп.) - заборгованості, 445,79 грн.
(сто сорок п'ять грн. 79 коп.) - 3% річних,
1720,50 грн. (одна тисяча сімсот двадцять
грн. 50 коп.) - судового збору, про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
І.А.Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно

до статті 84 ГПК України "30" січня 2014р.