ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014
Справа № 907/1282/13

За позовом Карпатського біосферного
заповідника, м.Рахів

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Рахів

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Закарпатській області, м.
Ужгород

про стягнення 34 531,92грн. в т.ч. 26740,08грн.
заборгованість по орендній платі,
1010,94грн. заборгованість по комунальних
послугах та 6780,90грн. пені

Суддя Й.Й. Кадар

За участю представників:

Від позивача - Теличук В.Ф., представник
за довіреністю №5/3 від 11.01.2014 року;

Від відповідача - не з'явилися;

Від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Данильченко І.С., представник за
довіреністю б/н від 08.01.2014 року;

СУТЬ СПОРУ: Карпатським біосферним
заповідником, м.Рахів заявлено позов до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Рахів про стягнення 34 531,92грн. в т.ч.
26740,08грн. заборгованість по орендній
платі, 1010,94грн. заборгованість по
комунальних послугах та 6780,90грн. пені

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, мотивуючи
обставинами, викладеними в позовній
заяві. Зокрема зазначив, що відповідач,
у зв'язку з розірванням договору оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності №60-07/06-05 від 15.08.2007 року за
рішенням господарського суду
Закарпатської області №5008/484/2012 від
27.07.2012 року, залишаючи без уваги та
задоволення письмове звернення
позивача про повернення майна шляхом
підписання акту приймання-передачі та
сплату орендної плати, станом на
10.09.2013р. в установленому порядку майно
не повернув, у зв'язку з чим, позивачем
нараховано до сплати відповідачу
26740,08грн. - орендної плати, 1010,94грн.
заборгованість по комунальних
послугах та 6780,90грн. пені.

Поданими в судовому засіданні
клопотанням від 04.02.2013р. позивач
просить суд долучити до матеріалів
справи розгорнутий розрахунок суми
пені з врахуванням п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України,
відповідно до якого сума пені яка
підлягає стягненню з відповідача
становить 2 528,86грн.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору проти задоволення позову не
заперечує.

Відповідач витребуваних судом доказів
та письмового відзиву на позов не
подав, явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив. Поштова кореспонденція з
ухвалою суду про порушення провадження
у справі від 23.12.2013р. та ухвалою суду про
відкладення розгляду справи від
14.01.2014р. надіслані відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення на адресу зазначену у
позовній заяві та підтверджену витягом
з ЄДРПОУ, однак повернуті органом
поштового зв'язку з зазначенням
причини повернення „за зазначеною
адресою не проживає".

Відповідачу надіслано ухвалу
господарського суду за його
місцезнаходженням згідно з зазначеною
адресою в позовній заяві та
підтверджену витягом з ЄДРПОУ, а отже
господарським судом вжито відповідних
заходів щодо належного повідомлення
відповідача про дату, час та місце
судового засідання по даній справі.

За таких обставин, суд вирішує спір в
даному судовому засіданні в порядку ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України, за наявними в справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням Фонду
державного майна України в
Закарпатській області (Орендодавець)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Орендарем) було укладено договір
оренди №60-07/06-05 індивідуально
визначеного нерухомого майна, що
належить до державної власності,
відповідно до умов якого орендодавець
(позивач) зобов'язався передати, а
орендар (відповідач) прийняти в
строкове платне користування
вбудовані приміщення (№№1-5 за планом)
площею 97,32 кв.м., що розташовані на
другому поверсі двоповерхової
адмінбудівлі, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на
балансі Карпатського біосферного
заповідника, м. Рахів. Майно
передається в оренду з метою
розміщення кафе (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Договір укладено строком на 1 рік з
15.08.2007 року по 14.08.2008 року. (п. 10.1
договору). Додатковими договорами від
12.08.2009 року та від 09.08.2010 року дія
договору продовжувалась, додатковим
договором від 09.08.2010 року дію договору
№60-07/06-05 від 15.08.2007 року було продовжено
на 2 роки до 14.08.2012 року.

На виконання умов договору оренди №
60-07/06-05 від 15.08.2007 року сторонами було
підписано акт приймання - передачі
орендованого майна від 15.08.2007 року, яким
підтверджено фактичну передачу
орендованого майна відповідачу.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Договору визначено
розмір орендної плати та порядок її
сплати. Зокрема, передбачено, що
орендна плата за базовий місяць оренди
- червень 2007 року складає 1180 грн.; за
кожний наступний місяць орендна плата
визначається шляхом корегування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць;
перерахування орендної плати
орендарем здійснюється в рівних
частинах по 50% на розрахунковий рахунок
балансоутримувача та до державного
бюджету на рахунок державного
казначейства щомісяця не пізніше 10
числа наступного за звітним.

Відповідно до п. 5.2 Договору орендар
прийняв на себе зобов'язання своєчасно
і в повному розмірі сплачувати орендну
плату.

На підставі п. 5.8 Договору між ФОП
ОСОБА_1 та Карпатським біосферним
заповідником, як балансоутримувачем
майна був укладений Договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача за надання
комунальних послуг Орендарю №189 від
05.08.2011р., продовжений відповідно до
Додаткових угод №31 від 01.01.2012р. та № 171
від 01.04.2012р., а також Тимчасової угоди №
306 від 23.08.2012 р.

Відповідно до умов Договору № 189 від
05.08.2011р. Балансоутримувач
зобов'язується забезпечити
водопостачання, водовідведення,
орендованого приміщення. Орендар
зобов'язується перераховувати на
розрахунковий рахунок
Балансоутримувача плату за комунальні
послуги згідно калькуляції № 168 від
05.08.2011року. Калькуляція № 168 від 05.08.2011
року є невід'ємною частиною даного
договору. Балансоутримувач
зобов'язується надавати комунальні
послуги згідно умов даного Договору.

Рішення господарського суду
Закарпатської області від 27.07.2012р. року
у справі №5008/484/2012, залишеним в силі
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.09.2012р., позов
прокурора Рахівського району в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України в
Закарпатській області, м. Ужгород до
відповідача фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Рахів про розірвання
договору оренди, повернення
орендованого майна та стягнення 8112,64
грн. задоволено частково.

Вказаним рішенням було зокрема,
розірвано договір оренди №60-07/06-05
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності від 15.08.2007р., укладений між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України в
Закарпатській області, м. Ужгород
(Орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, м. Рахів
(Орендар) та зобов'язано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити
шляхом передачі балансоутримувачу
Карпатському біосферному за актом
приймання-передачі вбудовані
приміщення площею 97,32 кв.м., що
розташовані на другому поверсі
двоповерхової адмінбудівлі, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є
предметом договору оренди №60-07/06-05
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності від 15.08.2007р.

Згідно з п. 3 ст. 26 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна" від 10.04.1992 №2269-XII, яким
регулювались спірні правовідносини, на
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

У відповідності до п. 5 ст. 188
Господарського кодексу України від
16.01.2003 року №436-IV, якщо судовим рішенням
договір змінено або розірвано, договір
вважається зміненим або розірваним з
дня набрання чинності даним рішенням,
якщо іншого строку набрання чинності
не встановлено за рішенням суду.

П. 1 ст. 27 „Про оренду державного та
комунального майна", в тому числі,
передбачено, що у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку
його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

Зазначена норма кореспондується також
з п. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України
від 16.01.2003 року №435-IV, яким передбачено,
що у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Обов'язок орендаря повернути майно
орендодавцеві за актом
приймання-передачі в разі закінчення
дії договору передбачений й пунктом 5.6
договору оренди №60-07/06-05 від 15.08.2007р.

Всупереч вищенаведеному, ФОП ОСОБА_1
орендоване майно Карпатському
Біосферному заповіднику за актом
приймання-передачі добровільно не
передала і продовжувала утримувати
його та користуватися ним.

В зв'язку з цим вищевказане судове
рішення було виконано в примусовому
порядку - 15 стопада 2013 року, що
зафіксовано Актом Державного
виконавця від 15.11.2013 р. Постановою
головного державного виконавця від
21.11.2013 виконавче провадження з
примусового виконання наказу № 5008/484/2012
від 10.08.2012 господарського суду
Закарпатської області - закінчено.

Таким чином, орендоване майно, яке було
предметом Договору, було повернуто
Балансоутримувачу - Карпатському
біосферному заповіднику 15 листопада 2013
року.

У зв'язку з користуванням відповідачем
орендованим майном після розірвання
договору, Карпатський біосферний
заповідник відповідно до п.3.1, п. 3.2., п. 3.3
та п.3.8 Договору нарахував відповідачу
орендну плату за користування об'єктом
оренди за період з 10.06.2012р. по 10.12.2013р. на
суму 26740,08 грн. та відшкодування витрат
на утримання орендованого майна,
надання комунальних послуг - до моменту
повернення орендованого майна (15
листопада 2013 року) за період з 10.02.2013р.
по 15.11.2013р. на суму 1010,94 грн., яку позивач
просить стягнути з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 759, ч. 1 ст. 762 ЦК України
за договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати на
певний строк наймачеві майно у
користування за плату, розмір якої
встановлюється в договорі.

При цьому строки внесення орендної
плати визначаються сторонами в
договорі (ч. 3 ст. 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", який застосовується до спірних
правовідносин відповідно до ч. 5 ст. 1
даного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Сторони спору у пункті 3.8 Договору
оренди встановили, що у випадку
закінчення строку дії Договору оренди
орендна плата сплачується орендарем на
дату фактичного використання майна.

Згідно ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК
України договір є підставою для
виникнення цивільних прав і обов'язків
(господарських зобов'язань).

Строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору (ст.
631 ЦК України).

Норми Глави 50 ("Припинення
зобов'язання") не передбачають серед
підстав для припинення зобов'язань
закінчення строку договору.

Закінчення строку дії договору
означає, що між його сторонами у
майбутньому не будуть виникати взаємні
права та обов'язки, що випливали із
цього договору. Але ті зобов'язання, які
вже існують на момент закінчення
строку дії договору, будуть існувати і
після його закінчення доти, доки вони
не будуть припинені на підставах,
встановлених договором або законом.

Господарський суд звертає увагу на те,
що згідно ст. 629 ЦК України, ст. 193 ГК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

З огляду на вказане та враховуючи
обумовлену сторонами у п. 3.8. договору
можливість нарахування плати за
фактичне користування приміщенням
після закінчення дії такого договору,
господарський суд дійшов висновку про
правомірність нарахування позивачем
орендної плати за фактичне
користування об'єктом оренди після
розірвання договору.

Одночасно, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 6780,90грн. пені.
На вимогу суду, 04.02.2014р. представником
позивача подано суду клопотання про
надання ним розгорнутого розрахунку
суми пені, відповідно до якого останнім
нарахована пеня на суму боргу за період
з 10.05.2012р. по 10.12.2013р. в сумі 2528,86 грн. (а.с.
58-60), яка судом проаналізована.

Виходячи зі змісту ст.ст. 546, 548, 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися у відповідності до
закону або умов договору неустойкою,
яку боржник повинен сплатити у разі
порушення зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі.

Відповідно до пункту 3.6 Договору оренди
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації та стягується до
державного бюджету відповідно до
чинного законодавства з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості , з урахуванням
індексації, за кожен день прострочення,
включаючи день оплати.

Неустойка, передбачена статтею 785 ЦК
України та пеня, передбачена пунктом 3.6
Договору, є окремими видами санкцій,
які застосовуються відповідно у
випадку вчинення різних видів
правопорушень.

Так, неустойка, передбачена статтею 785
ЦК України, застосовується до наймача у
випадку порушення ним обов'язку щодо
повернення речі.

За таких обставин, заявлена до
стягнення пеня за період з 10.05.2012р. по
10.12.2013р. в розмірі 2528,86 грн. підлягає
стягненню з відповідача.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір у розмірі 1 720,50 підлягає
віднесенню на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 32-35, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_1) на користь
Карпатського біосферного заповідника
(Закарпатська область, м.Рахів, вул.
Красне Плесо, 77, ) суму 30
279,88грн. (тридцять тисяч двісті сімдесят
дев'ять гривень вісімдесят вісім
копійок) в т.ч. 26740,08 грн. (двадцять шість
тисяч сімсот сорок гривень вісім
копійок) заборгованості по сплаті
орендної плати згідно договору №
60-07/06-05 від 15.08.2007 року; 1010,94грн. (одну
тисячу десять гривень дев'яносто
чотири копійки) заборгованості по
відшкодуванню витрат на утримання
орендованого майна та надання
комунальних послуг згідно договору
№189 від 05.08.2011р. та суму 2528,86 грн. (дві
тисячі п'ятсот двадцять вісім гривень
вісімдесят шість копійок) пені, а також
суму 1720,50 грн. (одну тисячу сімсот
двадцять гривень п'ятдесят копійок) у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ.

3. Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.02.2014р.

Суддя
Й.Й.Кадар