ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 лютого 2014 року Справа № 5011-46/7280-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Коробенка
Г.П..розглянувши касаційну скаргуДПІ у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіна
ухвалуКиївського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013 рокуу
справі господарського суду№ 5011-46/7280-2012
міста Києваза заявоюДержавного
підприємства "Світловодський комбінат
твердих сплавів і тугоплавких
металів"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Пролог Лайт
Імпекс"про визнання
банкрутомліквідаторШапченко
О.О.ВСТАНОВИВ :

подана ДПІ у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - скаржником)
касаційна скарга не може бути прийнята
Вищим господарським судом України до
розгляду, оскільки не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
111 ГПК України, касаційна скарга за
змістом повинна містити вимоги особи,
що подала касаційну скаргу, із
зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Тобто, в касаційній скарзі має чітко
викладатись зміст такого порушення із
законодавчим обґрунтуванням порушених
норм та з зазначенням конкретних
статей та пунктів.

Згідно з частиною 4 статті 111 ГПК
України, якою встановлено форму та
зміст касаційної скарги, до касаційної
скарги додаються, зокрема, докази
надіслання її копії іншій стороні у
справі.

Пунктом 5 частини 1 статті 111 ГПК України
передбачено, що касаційна скарга
подається у письмовій формі і повинна
містити перелік доданих до скарги
документів.

Відповідно до частини 1 статті 1111 ГПК
України, особа, яка подала касаційну
скаргу, надсилає іншій стороні у справі
копії касаційної скарги і доданих до
неї документів, які у цієї сторони
відсутні.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції Закону України №2343-ХІІ, до
внесення змін Законом України №4212-VІ
від 22.12.2011 року) передбачено, що
сторонами у справі про банкрутство є
кредитори (представник комітету
кредиторів) та боржник (банкрут).

Згідно з пунктами 3, 6 частини 1 статті 1113
ГПК України, касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано доказів
надіслання її копії іншій стороні
(сторонам) у справі та якщо у скарзі не
зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з резолютивної частини
касаційної скарги, заявник просить:

"1. Прийняти касаційну скаргу до
розгляду.

2. Касаційну скаргу ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
задовольнити та відправити справу до
Київського апеляційного
господарського суду для розгляду по
суті.".

Отже, скаржником нечітко визначено
предмет касаційного оскарження,
оскільки у резолютивній частині
касаційної скарги не зазначено
конкретного судового акта, що
оскаржується до суду касаційної
інстанції, що виключає можливість
розгляду такої касаційної скарги по
суті Вищим господарським судом
України.

Як вбачається з матеріалів касаційної
скарги, скаржником додано фіскальні
чеки №№9793-9795 від 23.12.2013 року відділення
поштового зв'язку на підтвердження
надіслання її копії іншим учасникам
провадження у даній справі про
банкрутство.

Зокрема, фіскальним чеком №9795 від
23.12.2013 року підтверджується надіслання
копії касаційної скарги ініціюючому
кредитору - Державному підприємству
"Світловодський комбінат твердих
сплавів і тугоплавких металів" за
адресою: "03031 Київ", тоді як матеріалами
справи, зокрема, відомостями, що
містяться у Свідоцтві про державну
реєстрацію юридичної особи серії А00
№671828, підтверджується, що
місцезнаходженням Державного
підприємства "Світловодський комбінат
твердих сплавів і тугоплавких металів"
є: 27519, Кіровоградська обл.,
Світловодський район, село Павлівка,
вулиця Леніна, будинок 2А (том 1, а.с. 9, 9 -
зворот).

Також фіскальним чеком №9793 від 23.12.2013
року підтверджується факт надіслання
поштової кореспонденції на ім'я
Шпаченко О.О. за адресою: 07405 Бровари,
тоді як постановою господарського суду
міста Києва від 17.12.2012 року
ліквідатором боржника у даній справі
призначено арбітражного керуючого
Шапченко Олену Олександрівну (том 5, а.с.
150 - 153).

За таких обставин, касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню на підставі пунктів 3, 6
частини 1 статті 1113 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 1113 ГПК
України, після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, касаційна скарга
може бути подана повторно.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 86, 111, пунктами 3, 6 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ДПІ у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013 року у
справі №5011-46/7280-2012 повернути скаржнику.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

Г.П. Коробенко