м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21961/13 24.01.14

За позовомПублічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант Авто» ДоПублічного
акціонерного товариства «Автобаза
№1»Простягнення 10 203,90 грн.

Суддя Куркотова Є.Б.

Представники: Від
позивачаВеликородний А.О.Від
відповідача Гогітідзе В.Ф.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія «Гарант
Авто» (далі - Позивач) звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Публічного акціонерного товариства
«Автобаза №1» (далі - Відповідач) про
стягнення 10 203,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
позивачем за Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АА/5393099 було
застраховано цивільно-правову
відповідальність відповідача та
позивач, як страховик виплатив у
порядку регресу страхове
відшкодування в сумі 10 203,90 грн.
Враховуючи, що дорожньо-транспортна
пригода трапилась внаслідок
невідповідності технічного стану
транспортного засобу «Volvo», держаний
реєстраційний номер 06368 КА, тобто
забезпеченого позивачем транспортного
засобу, існуючим вимогам Правил
дорожнього руху України, до позивача
перейшло право вимоги (регресу) в межах
здійснених фактичних затрат до
відповідача в розмірі 10 203,90 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 14.11.2013 р. порушено провадження у
справі, розгляд справи призначений на
04.12.2013 р.

В судовому засіданні 04.12.2013 р. оголошено
перерву до 20.12.2013 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.12.2013 р. подовжено строк розгляду
справи, у зв'язку із необхідністю
витребування додаткових доказів по
справі, розгляд справи відкладено до
24.01.2014 р.

23.01.2014 р. через канцелярію суду від
представника відповідача надійшли
письмові заперечення на позовну заяву,
за змістом яких відповідач вказував, що
транспортний засіб«Volvo», держаний
реєстраційний номер 06368 КА перед
виїздом був оглянутий механіком
відповідача та пройшов передрейсову
підготовку, що підтверджується витягом
із журналу проведення інструкції з
охорони праці, тобто, транспортний
засіб знаходився у належному
технічному стані. Крім того відповідач
відзначив, що постановою компетентного
суду визначено, що спірна ДТП сталася
внаслідок порушення водієм п. 1.5 Правил
дорожнього руху України, а не внаслідок
невідповідності технічного стану чи
недоліків транспортного засобу. Таким
чином, проти задоволення позовних
вимог відповідач заперечував у повному
обсязі.

В судове засідання представник
позивача з'явився, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, проти задоволення
позовних вимог заперечував у повному
обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2011 р. між позивачем, в особі
Київської філії «Лівобережна» та
Публічним акціонерним товариством
«Автобаза №1» укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, оформлений полісом №АА/5393099,
об'єктом страхування за яким є майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням майном, а саме:
автомобілем «Volvo», держаний
реєстраційний номер 06368 КА на випадок
настання страхових випадків, зокрема,
події, внаслідок якої заподіяна шкода
третім особам під час ДТП, яка сталася
за участю забезпеченого транспортного
засобу і внаслідок якої настає
цивільно-правова відповідальність
особи, відповідальність якої
застрахована за договором (Полісом).

11.08.2011 р. о 15 годині 30 хвилин водій
Роговий О.В., керуючи автомобілем «Volvo»,
держаний реєстраційний номер 06368 КА, на
вул. Братиславська, 7 в м. Києві не
контролював технічний стан
транспортного засобу, допустив
відокремлення лівого заднього колеса,
яке в свою чергу зіткнулось з
автомобілем «Volvo», держаний
реєстраційний номер АІ 0596 СН, що
призвело до механічного пошкодження
транспортного засобу, чим порушив п. 1.5
Правил дорожнього руху України.

З наявного в матеріалах справи
подорожнього листа від №108973,
виписаного ПАТ «Автобаза №1»,
вбачається, що Роговий О.В. є
працівником ПАТ «Автобаза №1», а саме
працює на посаді водія.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 08.09.2011 р. у справі №3-6028
водія Рогового Олександра Васильовича
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення, а
справу за вчинення правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП щодо нього
закрито, обмежившись усним
зауваженням.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції Закону чинній на
момент укладання полісу та настання
страхового випадку - ДТП) у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до звіту №549 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу «Volvo», держаний реєстраційний
номер АІ 0596 СН, складеного 17.08.2011 р. ФОП
Суліменко В.В., вартість матеріального
збитку, завданого власникові
автомобіля «Volvo», держаний
реєстраційний номер АІ 0596 СН, що
дорівнює вартості відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 12 856,68 грн.

Страховим актом №131375 від 30.01.2012 р.
пошкодження транспортного засобу
марки «Volvo», держаний реєстраційний
номер АІ 0596 СН, внаслідок ДТП, що
сталося 11.08.2011 р. о 15 годині 30 хвилин на
вул. Братиславська, 7 в м. Києві, визнано
позивачем страховим випадком та
призначено до виплати в якості
страхового відшкодування 10 203,90 грн.

На підставі страхового акту, позивач
виконуючи свої зобов'язання за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, оформленим полісом №АА/5393099,
здійснив виплату страхового
відшкодування в сумі 10 203,90 грн. на
рахунок ПВКП «Пріор», заподіяну водієм
забезпеченого транспортного засобу
автомобіля «Volvo», держаний
реєстраційний номер АІ 0596 СН,
страхувальником за яким є відповідач,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням №1607 від 09.02.2012 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
укладання договору та настання
страхового випадку - ДТП) встановлено
виключний перелік підстав, за
наявності яких страховик має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого ним транспортного
засобу.

Так, відповідно до ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
укладання договору та настання
страхового випадку - ДТП) страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, зокрема,
якщо дорожньо-транспортна пригода
визначена в установленому порядку
безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на той факт, що
дорожньо-транспортна пригода
трапилась внаслідок невідповідності
технічного стану транспортного засобу
«Volvo», держаний реєстраційний номер 06368
КА, який належить відповідачу та
знаходився під керуванням його
працівника, що стало підставою для
звернення останнього до суду з
регресним позовом в порядку ст. 38
вказаного Закону.

З постанови Деснянського районного
суду м. Києва від 08.09.2011 р. у справі №3-6028
вбачається, що ДТП сталася в результаті
порушення водієм Роговий О.В. вимог п. 1.5
Правил дорожнього руху України.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р.
№1306 встановлено, що дії або
бездіяльність учасників дорожнього
руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для
руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних
збитків. Особа, яка створила такі умови,
зобов'язана негайно вжити заходів для
забезпечення безпеки дорожнього руху
на цій ділянці дороги та вжити всіх
можливих заходів для усунення
перешкод, а якщо це неможливо,
попередити про них інших учасників
дорожнього руху, повідомити підрозділ
міліції, власника дороги або
уповноважений ним орган.

Таким чином, в основу постанови
Деснянського районного суду м. Києва
від 08.09.2011 р. у справі №3-6028 покладено
факт, що спірна дорожньо-транспортна
пригода є результатом дії або
бездіяльності Рогового О.В., якими
завдано збитків та спричинено
небезпеку чи перешкоду для руху, життю
або здоров'ю громадян, а не
безпосередньо внаслідок
невідповідності технічного стану чи
недоліків транспортного засобу «Volvo»,
держаний реєстраційний номер 06368 КА
Правилам дорожнього руху України,
зокрема вимогам розділу 31 Правил.

Господарські суди під час розгляду
позовних вимог про стягнення страхових
виплат у порядку регресного позову,
повинні враховувати специфіку
правового регулювання відносин у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, учасниками яких є
страхувальники, страховики, потерпілі
та врахувати особливості порядку
відшкодування шкоди, заподіяної, в
даному випадку, майну потерпілого у
зв'язку з дорожньо-транспортною
пригодою.

У даному випадку, позивач звернувся з
позовом на підставі підпункту 38.1.1 - «г»
пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Проте, позивач конкретних доказів
невідповідності технічного стану чи
недоліків транспортного засобу «Volvo»,
держаний реєстраційний номер АІ 0596 СН
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху України, які визначені зокрема
розділом 31 Правил не надав.

Жодного експертного висновку стосовно
причин відокремлення лівого заднього
колеса застрахованого транспортного
засобу або проведення огляду
автомобіля на предмет наявності
технічних несправностей безпосередньо
після ДТП матеріали справи не містять.

Натомість, з наявного в матеріалах
справи подорожного листа №108973 від
09.08.2011 р. вбачається, що автомобіль
«Volvo», держаний реєстраційний номер АІ
0596 СН пройшов предрейсову підготовку
та огляд, що підтверджується підписом
механіка у подорожньому листі.

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 08.09.2011 р. у справі №3-6028
не встановлено, що ДТП сталася
безпосередньо внаслідок
невідповідності технічного стану чи
недоліків транспортного засобу, на що
посилається позивач, а є результатом
порушення водієм вимог п. 1.5 Правил
дорожнього руху України.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу
України визначено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність, мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Втім, позивач в порушення ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України не довів за допомогою належних
засобів доказування наявність
правових підстав, з якими законом
передбачений такий спосіб захисту.

За таких обставин, правові підстави для
задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант Авто»
відмовити.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Повний текст рішення складено та
підписано 27.01.2014 р.