ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р. Справа № 909/289/13-г
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шіляк М. А.,

при секретарі судового засідання
Феденько Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до відповідача: Підприємця ОСОБА_2

АДРЕСА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_3

АДРЕСА_4

про зобов'язання укласти договір про
задоволення вимог позикодавця, за яким
відчужити нерухоме майно: АДРЕСА_2,
земельну ділянку площею 0,0236 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, кадастровий номер
060020221, яка розташована в АДРЕСА_2

За участю представників сторін:

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

ОСОБА_4 - представник (довіреність № 13
від 14.01.2014 р.);

від позивача та відповідача:
представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Івано-Франківської області подано
позов підприємцем ОСОБА_1 до підприємця
ОСОБА_2 про зобов'язання укласти
договір про задоволення вимог
позикодавця, за яким відчужити
нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2,
земельну ділянку площею 0,0236 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, кадастровий номер
060020221, яка розташована в АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 11.03.2013 р.
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 26.03.2013 р.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 26.03.2013 р.
відкладено розгляд справи в судовому
засіданні на 18.04.2013 р.

В судовому засіданні 18.03.2013 р.
представники позивача та відповідача
досягли згоди про добровільне
врегулювання спору у справі про
спонукання до виконання умов договору,
про що подали суду заяву про
затвердження мирової угоди, в якій
просили затвердити укладену між
сторонами мирову угоду від 17.04.2013 р. та
припинити провадження у справі на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 18.04.2013 р.
затверджено мирову угоду між сторонами
у справі та припинено провадження.

До господарського суду
Івано-Франківської області 02.08.2013 р.
поступила апеляційна скарга ОСОБА_3 на
ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 18.04.2013 р.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 17.09.2013 р.
апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено,
ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 18.04.2013 р.
скасовано.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 17.10.2013 р.
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 05.11.2013 р.

24.10.2013 р. до господарського суду
Івано-Франківської області поступила
вимога матеріалів справи Львівським
апеляційним господарським судом для
долучення до касаційної скарги
підприємця ОСОБА_1 та подальшого
скерування на адресу Вищого
господарського суду України для
здійснення касаційного провадження.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 25.10.2013 р.
зупинено провадження у справі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.12.2013 р. постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.09.2013 р.
залишено без змін.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 25.12.2013 р.
провадження по справі поновлено та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 14.01.2014 р.

До господарського суду
Івано-Франківської області надійшло
клопотання ОСОБА_3 від 13.01.2014 р. (вх. №
693/14 від 14.01.2014 р.) про залучення її до
участі у справі, як третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_3
(АДРЕСА_4) та заява № б/н від 13.01.14 (вх. №
351/14 від 14.01.2014 р.) про вжиття запобіжних
заходів, в якій просить суд: накласти
арешт на нерухоме майно, а саме:
квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_2, та
земельну ділянку площею 0,0236 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, кадастровий номер
060020221; скасувати всі
перереєстраційні дії які були
здійснені ОСОБА_1 на підставі ухвали
господарського суду від 18.04.13 р. до
моменту винесення ухвали
господарського суду від 18.04.2013 р. по
квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_2;
повідомити прокуратуру міста
Івано-Франківська про ознаки складу
злочину в діях ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 14.01.2014 р.
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_3. В задоволенні
клопотання про забезпечення позову та
про скасування всіх перереєстраційних
дій які були здійснені ОСОБА_1 на
підставі ухвали господарського суду
від 18.04.2013 р. відмовлено, а розгляд
справи та клопотання про повідомлення
прокуратури м. Івано-Франківська
відкладено в судовому засіданні на
28.01.2014 р.

28.01.2014 р. представником третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді
Шіляк М. А. (вх. № 1213/14).

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 28.01.2014 р.
в задоволенні заяви про відвід судді
Шіляк М. А. відмовлено.

Представник третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні проти позову
заперечував та клопотання про
направлення повідомлення в
прокуратуру міста Івано-Франківська
щодо ознак складу злочину в діях
позивача підтримав в повному обсязі.

Представники позивача та відповідача в
судове засідання не з'явилися, причин
неприбуття суду не повідомили, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду
справи, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень (вх. № 1049/14 від 21.01.2014 р., вх.
№ 1413/14 від 28.01.14).

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі повноважних
представників позивача та відповідача
за наявними в ній матеріалами,
запобігаючи, одночасно, безпідставному
затягуванню розгляду спору та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3, оцінивши
докази у відповідності до ст. 43 ГПК
України, суд встановив наступне.

26.10.2010 р. між підприємцем ОСОБА_1 (далі -
Позикодавець) та підприємцем ОСОБА_2
(далі - Позичальник) укладено Договір
позики з забезпеченням (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору
Позикодавець (позивач) надав
Позичальнику (відповідачу) в порядку та
на умовах, визначених цим Договором
безпроцентну позику, а Позичальник
(відповідач) зобов'язується прийняти
позику і повернути у визначений
Договором строк.

Згідно до п. 2.1. Договору встановлено, що
сума позики становить 118 674,00 (сто
вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят
чотири) гривні, що в еквіваленті
складає 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч)
доларів США згідно офіційного курсу
НБУ на момент укладення цього
Договору.

Пунктом 3.1.1 Договору визначено, що
кошти, надані в якості позики,
зазначені в пункті 2.1.1 даного Договору,
повинні бути повернуті Позичальником
(відповідачем) Позикодавцю (позивачу)
до 25.10.2011 р.

На виконання умов Договору, а саме п. 4.1.
Позичальник (відповідач) в день
підписання Договору видав розписку,
про отримання позики в сумі 118 674,00 грн.,
що в еквіваленті складає 15 000,00 доларів
США.

Забезпеченням виконання зобов'язань
Позичальником (відповідачем) щодо
повернення Позикодавцю (позивачу)
позики у встановлений Договором строк
є наступне нерухоме майно: житлове
приміщення (квартира) загальною площею
48,60 м. кв. та земельна ділянка площею 0,0236
га (із цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд) які знаходяться за
адресою: АДРЕСА_2 (п. 5.1. Договору).

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що у
випадку невиконання Позичальником
(відповідачем) зобов'язань в частині
повернення позики у встановлений даним
Договором строк Позикодавець (позивач)
для захисту свого права може
задовольнити свої грошові вимоги щодо
повернення позики шляхом набуття майна
в якості забезпечення виконання
зобов'язань по даному Договору. При
цьому Позичальник (відповідач) на
вимогу Позикодавця (позивача) протягом
одного місяця з дня отримання вимоги
Позикодавця (позивача) зобов'язаний
укласти договір щодо відчуження на
користь Позикодавця (позивача) майна
передбаченого пунктами 5.1.1. та 5.1.2
даного Договору.

Суд вважає позовні вимоги не
обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою статті 640 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним з
моменту одержання особою, яка
направила пропозицію укласти договір,
відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

У відповідності до ч. 1 ст. 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Як зазначено у позовній заяві позивач
звертався до відповідача з вимогою
укласти договір. Однак вимога була
проігнорована.

Судом встановлено, що позивачем
пропозиція укласти договір у розумінні
ч. 1 ст. 640 ЦК України не надсилалась. В
матеріалах справи відсутні вимога про
укладення договору, а також докази її
направлення позивачем та отримання
відповідачем.

Статтею 16 ЦК України визначено перелік
способів захисту порушених прав.

Частиною 1 статті 16 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України
встановлено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 ЦК України, не зазначено такого
способу захисту, як установлення
правовідносин (в тому числі шляхом
зобов'язання особи до укладення
договору).

Отже, беручи до уваги матеріали справи,
керуючись вищезазначеними нормами
законодавства, суд приходить до
висновку про безпідставність та
недоведеність позовних вимог, а тому
відмовляє у задоволенні позову.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК
України, судовий збір слід залишити за
позивачем.

З огляду на те, що при поданні суду
проекту мирової угоди була надана
недостовірна інформація стосовно
обтяження майна, суд вважає за можливе
клопотання третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про направлення повідомлення в
прокуратуру міста Івано-Франківська
щодо ознак складу злочину в діях
позивача задовольнити.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності до ст. 124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. ст.
16, 626, 640 Цивільного кодексу України, ст.
173 Господарського кодексу України та
керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Підприємця ОСОБА_1 до
Підприємця ОСОБА_2, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_3 про зобов'язання
укласти договір про задоволення вимог
позикодавця, за яким відчужити
нерухоме майно: АДРЕСА_2, земельну
ділянку площею 0,0236 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
кадастровий номер 060020221, яка
розташована в АДРЕСА_2 відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.02.2014 р.

Суддя
М. А. Шіляк

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Каркузаєва Н. Ш. 03.02.2014 р.