ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2014 р.Справа № 924/1540/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Інтурс-Хмельницький", м. Хмельницький

до 1. Хмельницької міської ради, м.
Хмельницький;

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аніспром", м.
Хмельницький

про визнання недійсним та скасування
п.13 додатку 3 рішення 28 сесії
Хмельницької міської ради від 30.10.2013
року №72

Представники сторін:

від позивача: Севастьянова В.І. - за
довіреністю зі строком дії до 31.12.2014 р.;

Ільчук Б.П. - за довіреністю від 26.11.2013 р.;

від відповідача-1: Демчук Л.Г. - за
довіреністю №02-15-542 від 14.04.2011 р.;

від відповідача-2: Клюка В.Ф. - за
довіреністю від 29.09.2013 р.;

Романюк Л.Л. - директор ТОВ „Аніспром".

В засіданні суду 27.01.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст.85 ГПК
України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду
із позовом про визнання недійсним та
скасування п.13 додатку 3 рішення 28 сесії
Хмельницької міської ради від 30.10.2013
року №72, посилаючись на порушення прав
та інтересів позивача спірним рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що рішенням 28 сесії
Хмельницької міської ради від 30.10.2013
року №72 „Про затвердження проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в постійне користування, у
власність, оренду юридичним особам,
громадянам, поновлення договорів
оренди земельних ділянок шляхом
укладання додаткових угод, припинення
права користування земельними
ділянками шляхом розірвання договорів
оренди землі за згодою сторін та
надання земельних ділянок в оренду
юридичній особі, громадянам." (п.13
додатку 3) ТОВ „Аніспром" поновлено
договір оренди земельної ділянки по
вул. Проскурівська, 3 в м.Хмельницькому
від 18.02.2008 року за №25 терміном на
три роки.

Посилається на те, що під час ухвалення
оскаржуваного рішення, Хмельницькою
міською радою не взято до уваги те, що
рішенням виконкому Хмельницької
міської ради №269-Є від 21.11.1991 року „Про
передачу відділенню „Інтурист" у
постійне користування житлового
будинку №3 по вул. Проскурівській, що
планувався під комплексний
капітальний ремонт", відділенню
„Інтурист" було передано в постійне
користування будинок №3 по вул.
Проскурівській із вбудованим в нього
приміщенням магазину загальною площею
174,5 кв.м. з умовою проведення
капітального ремонту приміщення.

На виконання даного рішення між
виконавчим комітетом Хмельницької
міської ради та відділенням „Інтурист"
14.01.1992 року укладено договір, в якому
передбачено передачу житлового
будинку із магазином в постійне
користування відділення „Інтурист",
відселення останнім за свій рахунок
жителів будинку №3 по вул.
Проскурівській в м. Хмельницькому та
встановлено строки проведення
капітального ремонту.

Вказує, що агентству
„Інтурист-Хмельницький" було видано
Державний акт на право постійного
користування землею від 22.11.1993 року
серії ХМ №18, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею №18,
згідно якого агентству
„Інтурист-Хмельницький" було надано у
постійне користування 0,054 га землі в
межах згідно з планом
землекористування під будинком з
магазином та прилеглою територією за
адресою вул. Проскурівська, 3 в м.
Хмельницькому.

Позивач стверджує, що незважаючи на
наявність у ТОВ „Інтурс-Хмельницький"
юридично підтвердженого права
постійного користування земельною
ділянкою за вищевказаною адресою,
рішенням 14 сесії Хмельницької міської
Ради від 07.11.2007 року №31 „Про надання
земельних ділянок в постійне
користування юридичним особам, в
оренду суб'єктам підприємницької
діяльності, громадянам" (п.41 додатку 2)
ЗАТ „Аніспром" було надано в
короткострокову оренду терміном на 3
роки, до 07.11.2010 року, земельну ділянку
площею 86 кв.м. по вул. Проскурівській, 3 в
м.Хмельницькому на будівництво
торгівельного центру „Будинок
торгівлі".

На підставі вказаного рішення сесії
від 07.11.2007 року №31 між Хмельницькою
міською радою та ЗАТ „Аніспром" 18.02.2008
року укладено договір оренди земельної
ділянки площею 86 кв.м. по вул.
Проскурівській, 3 в м. Хмельницькому за
№25.

Пізніше, 10.05.2012 року Хмельницька міська
рада уклала із ЗАТ „Аніспром"
додаткову угоду №00523 до договору
оренди від 18.02.2008 року, якою поновлено
договір оренди землі №25 від 18.02.2008
року на новий термін - на три роки до
07.11.2013 року.

Підставою для цього стало рішення
дев'ятої сесії міської ради від 10.08.2011
року. З метою недопущення в подальшому
будь-яких порушень прав
землекористування ТОВ
„Інтурс-Хмельницький", 21.10.2013 року
позивач звернувся із заявою
(клопотанням) до Хмельницької міської
ради, в якій просили переоформити право
постійного користування земельною
ділянкою орієнтовною площею 0,014 га за
адресою м. Хмельницький вул.
Проскурівська, 3 та закріпити вказану
земельну ділянку, яка є вільною від
забудови за ТОВ „Інтурс-Хмельницький"
на праві власності.

Проте, Хмельницька міська рада вказану
заяву не розглянула, та 30.10.2013 року
прийняла рішення №72, яким ТОВ
„Аніспром" поновила договір оренди
земельної ділянки по вул.
Проскурівська, 3 в м. Хмельницькому від
18.02.2008 року за № 25 терміном на три
роки.

Таким чином, позивач вважає, що рішення
Хмельницької міської ради як від 07.11.2007
року №31, від 10.08.2011 року так і від 30.10.2013
року №72 щодо надання ЗАТ „Аніспром" в
короткострокову оренду земельної
ділянки по вул. Проскурівська, 3 та
подальшого поновлення договору оренди,
є незаконними, оскільки ухвалені
Хмельницькою міською радою без
відповідної відмови від права
постійного користування даною
земельною ділянкою ТОВ
„Інтурс-Хмельницький".

Також, позивач вважає, що Хмельницькою
міською радою та ЗАТ „Аніспром" не було
дотримано порядок поновлення договору
оренди земельної ділянки, визначений
ст.33 Закону України „Про оренду землі"
та ст.124 Земельного кодексу України.

Відповідач-1 (Хмельницька міська
рада) у поданому суду відзиві від
24.01.2014р. №02-15-407 позов не визнає, вважає
останній необґрунтованим та таким, що
не підлягає задоволенню. Вказує, що
земельна ділянка по вул.
Проскурівській, 3 площею 86 кв.м була
вільною та надавалась ТОВ „Аніспром"
для будівництва торгового центру
„Будинок торгівлі".

Вказує, що 18.02.2008 р. між ТОВ „Аніспром"
та Хмельницькою міською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки №25. При цьому, 10.05.2012 р.
було укладено додаткову угоду
№00523, якою продовжено вказаний
договір до 07.11.2013 р.

Відповідач-1 зазначає, що оскаржуване
рішення Хмельницькою міською радою
прийнято у відповідності до вимог ст.33
Закону України „Про оренду землі",
оскільки ТОВ „Аніспром" своєчасно
звернулося до Хмельницької міської
ради стосовно поновлення договору
оренди землі, як того вимагає ст.33
вказаного Закону - орендар, який має
намір скористатися переважним правом
на укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі, а саме 11.09.2013 р.

Заперечень Хмельницької міської ради
як орендодавця щодо поновлення
договору оренди землі не було, у зв'язку
з чим було прийнято рішення про
поновлення договору оренди.

На підставі викладеного та керуючись
ст.59 ГПК України, відповідач просить
позов ТОВ „Інтурс-Хмельницький"
залишити без задоволення.

Відповідач-2 (ТОВ „Аніспром") у поданому
письмовому запереченні від 15.01.2014р., не
погоджується із позовними вимогами
позивача виходячи із наступного.

18.02.2008 року між відповідачем-2 (ТОВ
„Аніспром") та відповідачем-1
(Хмельницькою міською радою) було
укладено договір оренди земельної
ділянки № 25, а 10.05.2012 року укладено
додаткову угоду №00523, якою
продовжено даний договір оренди до
07.11.2013 року.

Відповідач-2 вказує, що земельна
ділянка була вільна і надавалась ТОВ
„Аніспром" на проведення будівництва
торгового центру „Будинок торгівлі".
Дозвіл на проведення будівництва
торгового центру надавався
Хмельницьким міськвиконкомом рішенням
№366 від 24.05.2001р., в якому передувало
інше рішення виконкому №422 від 24.06.1999
року, яким надано в користування дану
земельну ділянку на правах оренди.
Законність даних рішень підтверджено
рішенням судів всіх інстанцій по
справі № 8/81-н 2005 року.

Починаючи з 1999 року позивач знав про
надання ТОВ „Аніспром" земельної
ділянки та погоджував всі дії пов'язані
з отриманням ТОВ „Аніспром" її в
оренду, в тому числі і погоджував межі
земельних ділянок, про що свідчать його
підписи на проектних документаціях
доданих до договору оренди землі.

Отримавши земельну ділянку в оренду,
ТОВ „Аніспром" приступило до
проведення будівництва, розробивши
проект та отримало дозвіл на
проведення будівельних робіт, таким
чином понісши немалі фінансові
витрати.

Вказує, що для продовження будівництва
ТОВ „Аніспром" скориставшись
переважним правом на поновлення даного
договору землі подало заяву з такою
пропозицією до Хмельницької міської
ради, та надало проект додаткової
угоди. Хмельницька міська рада у
місячний термін розглянула
лист-повідомлення, перевірила його на
відповідність вимогам закону узгодила
та узгодила із ТОВ „Аніспром" істотні
умови, за відсутності заперечень зі
сторони ТОВ „Аніспром" прийняла
оспорюване рішення про поновлення
договору оренди землі та її голова
уклав додаткову угоду до нього.
Хмельницька міська рада є колегіальним
органом, яка на своєму засіданні
приймає таке рішення. Відповідач-1
зазначає, що оспорюване рішення сесії
ради виносилось у повноважному складі
ради і у відповідності до Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні".

ТОВ „Аніспром" користується даною
земельною ділянкою постійно і на
період прийняття рішення теж
користувалось і сплачувало кошти за
оренду землі. За таких підстав у
відповідності до ст.33 Закону України
„Про оренду землі" договір автоматично
продовжується на той самий строк і на
тих самих умовах, незалежно від
прийняття рішення сесією ради чи не
прийняття такого рішення. Додаткова
угода повинна бути укладена в місячний
строк в обов'язковому порядку.

Щодо твердження позивача про наявність
державного акту на право постійного
користування землею, то такий
державний акт видавався для
обслуговування житлового будинку з
магазином за вказаною адресою, про що
свідчить Розпорядження №2595 від 19.11.1993
року, та сам державний акт.

Крім того, відповідач-2 зазначає, що
площа в державному акті не відповідає
площі, в вказаній у розпорядженні №2595.
Тому, відповідач-2 вважає, що площа
надана ТОВ „Аніспром" в оренду не була
ніколи спірною з позивачем, була вільна
від забудови, яка і була надана
відповідачу-2 в оренду. Також вказує, що
Державний акт, на який посилається
позивач не зареєстрований в державному
земельному кадастрі.

Виходячи із вищевикладеного
відповідач-2 зазначає, що відповідачами
ТОВ „Аніспром" та орендодавцем
повністю виконано вимоги діючого
законодавства при поновленні договору
оренди.

За таких обставин вважає, що відсутні
правові підстави задовольняти позовні
вимоги.

Представник позивача в
засідання суду 27.01.2014р. прибув, позовні
вимоги підтримав, просить про
задоволення позову.

Представники відповідача-1,
відповідача-2 в засідання суду 27.01.2014р.
прибули, проти позову заперечили із
підстав, викладених відзиві від 02-15-407
від 24.01.2014р. та запереченні від 15.01.2014р.
Будь-яких додаткових заяв чи клопотань
учасниками по справі не подано.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
„Інтурс-Хмельницький" як юридична
особа значиться в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців згідно довідки
статистики №АА №821679 від 12.07.2013р.,
виписки із ЄР станом на 01.12.2011р.

Згідно розпорядженням міської
адміністрації Хмельницької міської
ради народних депутатів від 12.04.1993 року
№815 „Про надання дозволу на право
проведення проектно-розвідувальних
робіт установам, організаціям,
відомствам під різні види будівництва
на закріплених за ними землях"
позивачу надано дозвіл на проведення
проектно-розвідувальних робіт для
проведення реконструкції будинку №3 по
вул. Проскурівській під будинок
туризму, знесення малоцінних
приміщення магазину „Головні убори",
складу підприємства „Медтехніка",
„Ремонт взуття" по вул.
Проскурівській,5, під 4-х поверхову
добудову конференцзалу, медичних
кімнат, перукарні, гомеопатичного
відділення аптеки №2, готелю, згідно
виготовленого ескізного проекту;
замовнику компенсувати власникам
вартість будівель, що зносяться.

Згідно архівного витягу із рішення
виконкому Хмельницької міської ради
від 09.04.1999р. „Про надання дозволу на
право проведення
проектно-розвідувальних робіт
установам, організаціям, відомствам
під різні види будівництва на
закріплених за ними землях, надання в
тимчасове короткострокове
користування земельних ділянок під
встановлення павільйонів, кіосків"
було надано дозвіл Агентству
„Інтурист-Хмельницький" на
реконструкцію житлового будинку під
„Будинок туризму" по вул.
Проскурівській, 3 (додаток №2).

За розпорядженням міськадміністрації
Хмельницької міської ради від 19.11.1993р.
(архівний витяг) було затверджено
матеріали інвентаризації згідно із
додатком Агентству
„Інтурист-Хмельницький" будинок із
магазином вул. Проскурівська,3 площею
0,05 га.

22.11.1993р. згідно Державного акта на право
постійного користування землею серія
ХМ №18 Агентству
„Інтурист-Хмельницький" було надано у
постійне користування 0,054 га землі під
будинком із магазином (зареєстровано в
Книзі записів державних актів за №18).

Згідно договору купівлі-продажу від
05.06.2002р. (нотаріально посвідчений,
зареєстрований в реєстрі за №1-1406) ТОВ
„Інтурист-Хмельницький" придбав у
власність від Хмельницької міської
ради нежитлове приміщення загальною
площею 752,5 кв.м.

Відповідно до рішення 14 сесії
Хмельницької міської ради №31 від
07.11.2007р. „Про надання земельних ділянок
у постійне користування юридичним
особам, в оренду суб'єктам
підприємницької діяльності,
громадянам" ЗАТ „Аніспром" надано в
оренду земельну ділянку площею 86 кв.м.
із терміном оренди на 3 роки для
будівництва торгівельного центру
„Будинок торгівлі" (підстава - рішення
10-ої сесії міської ради від 25.04.2007р. №30).

18.02.2008р. між Хмельницькою міською радою
як орендодавцем та ЗАТ „Аніспром" (далі
ТОВ „Аніспром") як орендарем було
укладено договір оренди землі №25,
відповідно до п.1 якого орендодавець
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
на підставі рішення чотирнадцятої
сесії міської ради від 07.1 1.2007 р. № 31 на
будівництво торгівельного центру
„Будинок торгівлі", що знаходиться по
вул. Проскурівська,3.

Згідно п. 2,3,4,5 договору передбачено, що
в оренду передається земельна ділянка
загальною площею 86 м.кв. На земельній
ділянці знаходяться об'єкти нерухомого
майна - відсутні, а також інші об'єкти
інфра структури - відсутні. Земельна
ділянка передається в оренду на
будівництво торгівельного центру
„Будинок торгівлі". Нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить
10196,00 грн.

Вказаним договором оренди сторони
передбачили, що земельна ділянка, яка
передається в оренду, немає недоліків,
що можуть перешкоджати її ефек тивному
використанню. Інші особливості об'єкта
оренди, які можуть вплинути на орендні
відносини - відсутні. Договір укладено
на 3 (три) роки до 07.11.2010 р. Після
закінчення строку договору орендар має
пе реважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Відповідно до додаткової угоди
№00523 від 10.05.2012р. про поновлення
договору оренди землі №25 від
18.02.2008р. відповідно до рішення 9-ої сесії
від 10.08.2011р. №48, сторони вирішили:
поновили договір оренди землі №25
від 18.02.2008р. на новий термін на 3 (три)
роки до 07.11.2013р. Після закінчення строку
дії договору орендар мас переважне
право поновити його на новий строк. У
цьому разі орендар повинен не пізніше
ніж за 30 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію. Дана угода складена в трьох
примірниках, що мають однакову
юридичну силу і є невід'ємною частиною
договору оренди землі №25 від
18.02.2008р.

30.10.2013р. Хмельницька міська рада
прийняла рішення №72, відповідно якого
установлено (пункт 3 додаток 13):
поновити договори оренди земельних
ділянок юридичним особам, громадянам
шляхом укладення додаткових угод,
зокрема: Товариству з обмеженою
відповідальністю „Аніспром" на
земельну ділянку по вул. Проскурівська,
3 (кадастровий №:01:006:0002) площею 86
кв.м. терміном на 3 роки.

17.12.2013р. між сторонами було укладено
Додаткову угоду №278-02-2013/3894555 про
наступне: поновити договір оренди
землі №25 від 18.02.2008р. на новий
термін на 3 (три) роки до 07.11.2016р. Після
закінчення строку дії договору орендар
має переважне право поновити його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

За повідомленням Державної податкової
інспекції (листи від 15.10.2013р.
№20192/10/22-25-15-03, від 11.12.2013р. №28373/10/22-25-15-03)
за ТОВ „Аніспром" станом на 15.10.2013р., на
11.12.2013р. відсутня заборгованість по
орендній платі.

Згідно Витягу із Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
17.12.2013р. серія ЕАР право оренди
земельної ділянки площею 0,0086 га
зареєстроване за ТОВ „Аніспром"
строком дії до 07.11.2016р. із правом
пролонгації.

Позивач - ТОВ „Інтурист-Хмельницький"
звернувся із позовом, згідно якого
просить визнати недійсним та скасувати
п.13 додатку 3 рішення 28 сесії
Хмельницької міської ради від 30.10.2013
року №72, посилаючись на порушення прав
позивача спірним рішенням та його
невідповідності вимогам ст. ст. 152 ЗК
України, п.2 ст.77 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні".

Аналізуючи надані докази, враховуючи
доводи та заперечення учасників
судового розгляду, оцінюючи їх у
сукупності на відповідність фактичним
обставинам справи та вимогам чинного
законодавства, судом враховується
таке:

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

За статтею 2 Земельного кодексу України
земельними відносинами є суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею, суб'єктами в
яких виступають громадяни, юридичні
особи, органи місцевого самоврядування
та органи державної влади, а об'єктами -
землі в межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні паї (частки).

Відповідно до ч.3 ст.140, ч.1 ст.144
Конституції України місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи. Органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради Міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції (ч.3 ст.24 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні").

Частиною 1 ст.21 Цивільного кодексу
України передбачено, що суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або
органом місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства та порушує цивільні
права або інтереси.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку (ч.10 ст.59
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні").

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову (п.2 Роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України № 02-5/35 від
26.01.2000р. „Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів").

Із матеріалів справи слідує, що позивач
звернувся із позовними вимогами до
відповідача про визнання недійсним та
скасування п.13 додатку 3 рішення 28 сесії
Хмельницької міської ради від 30.10.2013
року №72, посилаючись на те, що спірним
рішенням порушені права позивача як
землекористувача та у зв'язку із
невідповідністю останнього вимогам
ст.152 ЗК України, п.2 ст.77 Закону України
„Про місцеве самоврядування в
Україні".

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що ст.1 ГПК України передбачено,
що підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Як слідує з аналізу вищевикладених
норм, - захисту підлягають лише ті
права, які належать позивачу, за умови,
що ці права дійсно порушуються іншими
особами, а необхідною умовою при
зверненні до суду з позовом щодо
захисту порушеного права є обов'язкова
наявність на момент звернення до суду
існування спору щодо порушеного права
або сам факт вчинення порушення.

Відповідно до п.2.17 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №6 від 17.05.2011 р. „Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" у вирішенні спорів,
пов'язаних з поновленням (пролонгацією)
договорів оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, судам слід
враховувати положення статті 33 Закону
України „Про оренду землі" (в редакції
Закону України „Про регулювання
містобудівної діяльності", який набрав
чинності з 12.03.2011р.).

Частиною шостою зазначеної статті
передбачено, що договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором, у разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою і за відсутності протягом
місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі.

При цьому, якщо відповідні
правовідносини виникли між сторонами
до внесення змін Законом України „Про
регулювання містобудівної діяльності"
(набрав чинності з 12.03.2011р.) до статті 33
Закону України „Про оренду землі",
судам слід брати до уваги, що попередня
редакція зазначеної статті Закону
України „Про оренду землі" не
передбачала автоматичного поновлення
договорів оренди землі. Реалізація
переважного права на поновлення
договору оренди земельної ділянки
державної або комунальної власності
пов'язувалася із наявністю
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування.

Судом встановлено, що поновлення
договору оренди землі від 18.02.2008р. на
новий термін - на 3 роки до 07.11.2016р. (із
врахуванням змін до договору №00523
від 10.05.2012р.) сторони узгодили
додатковою угодою від 17.12.2013р.
№278-02-2013/3894555. При цьому, підставою для
такого продовження стало рішення
Хмельницької міської ради №72 від
30.10.2013р. про продовження дії договору на
3 роки.

Вирішуючи даний спір, господарський
суд враховує положення ст.33 Закону
України „Про оренду землі" (у редакції
Закону 17.02.2011р. №3038-VI, який набрав
чинності 12.03.2012р., тобто діяв на момент
припинення строку дії договору оренди),
згідно з якими по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк (поновлення
договору оренди землі).

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі,
такий договір вважається поновленим на
той самий строк і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

Керівник органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який уповноважений підписувати
додаткову угоду до договору оренди
землі щодо земельної ділянки державної
або комунальної власності,
визначається рішенням цього органу.
Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк
в обов'язковому порядку. Відмова, а
також наявне зволікання в укладенні
додаткової угоди до договору оренди
землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, вказана норма закону
передбачає обов'язковість пролонгації
договору оренди земельної ділянки
(поновлення на той самий строк і на тих
самих умовах) в разі відсутності
письмових заперечень орендодавця у
формі листа-повідомлення протягом
одного місяця після закінчення строку
договору та навіть не вимагає
додаткового звернення орендаря з
клопотанням про продовження дії
договору оренди в якості підстави для
його пролонгації. Аналогічна правова
позиція викладена у постановах Вищого
господарського суду України від
08.07.2008р. по справі №13/251, від 29.09.2009р. по
справі №32/261-40/74, від 19.12.2013р. по справі
№923/561/13.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не
підтверджено та не подано доказів
невідповідності спірного рішення
вимогам чинного законодавства або
визначеній законом компетенції органу
місцевого самоврядування, який прийняв
таке рішення.

Натомість, посилання позивача на
порушення спірним рішенням органу
місцевого самоврядування прав та
інтересів саме позивача як
землекористувача на земельну ділянку
площею 0,054 га згідно Державного акта на
право постійного користування землею
серія ХМ №18, будь-якими доказами не
підтверджено та суду не доведено.

Судом також враховується, що позивачем
погоджено межі користування земельною
ділянкою при укладанні між
відповідачами договору оренди землі
від 18.02.2008р. №25 (опис меж) без будь
яких застережень. При цьому, рішення 14
сесії Хмельницької міської ради №31 від
07.11.2007р. про надання відповідачу-2 в
оренду земельної ділянки та сам
договір оренди земельної ділянки
№25 від 18.02.2008р., не оскаржувались
та в установленому законом порядку
недійсними не визнавались та не
скасовані.

Із врахуванням вищенаведеного, у суду
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Як визначає ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення, а також інші обставини,
які мають значення для правильного
вирішення спору.

Згідно ст. ст. 34, 43 ГПК України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 ГПК України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

За таких обставин, суд вважає, що у
позові необхідно відмовити.

Витрати по оплаті судового збору
згідно ст.ст.44, 49 ГПК України на
відповідача не покладаються.

Керуючись ст.ст.1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, СУД -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Інтурс-Хмельницький", м. Хмельницький
до 1.Хмельницької міської ради, м.
Хмельницький; 2. Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аніспром", м.
Хмельницький про визнання недійсним
та скасування п. 13 додатку 3 рішення 28
сесії Хмельницької міської ради від
30.10.2013 року №72, відмовити.

Повне рішення складено 31.01.2014р.

Суддя
В.В. Магера

Віддруковано 2 прим.

1-до матеріалів справи

2-відповідачу-1 (вул. Гагаріна,3, м.
Хмельницький, 29000) згідно заяви.