м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Просто-Страхування";
до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
про відшкодування шкоди в
порядку регресу у розмірі 13 624,85 грн.
Від позивача: Крашеніннікова М.І.,
представник, довіреність № б/н від
Від відповідача: не з'явився.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.12.2013 р. порушено провадження
призначено на 28.01.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача витрати по виплаті
страхового відшкодування у розмірі 13
624,85 грн., а також 1 720,50 грн. витрат по
сплаті судового збору з мотивів,
вказаних у позовній заяві.
У судовому засіданні 28.01.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити у
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням, яке
повернулось на адресу суду і
підтверджує факт направлення ухвали
господарського суду на адресу
відповідача, зазначену у витязі з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством
«Просто-страхування» та Лазаревим
Андрієм Олексійовичем 15.02.2012 року було
укладено договір страхування № АТК 218428
майнових інтересів власника
автомобіля марки «Hyundai IX35»,
реєстраційний номер АА 9214 ІО.

В місті Києві, на вулиці Конєва, 26.01.2013
року відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки
"Mercedes-Benz 210D", реєстраційний номер СА 6710
АР, під керуванням Щербатюка
Олександра Миколайовича та автомобіля
марки «Hyundai IX35», реєстраційний номер АА
9214 ІО, під керуванням Лазарева Анрія
Миколайовича.

В результаті вищезазначеної ДТП
автомобілю марки «Hyundai IX35»,
реєстраційний номер АА 9214 ІО, були
завдані механічні пошкодження, що
підтверджується довідкою ВДАІ
Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.
Києві.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 05.02.2013 р. винним у
вищезазначеній ДТП визнано Щербатюка
Олександра Миколайовича.

Страхувальник, 23.02.2013 року звернувся до
позивача із заявою на виплату
страхового відшкодування.

Згідно звіту з оцінки транспортного
засобу № 8120/11506 від 28.01.2013 р., вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу «Hyundai IX35»,
реєстраційний номер АА 9214 ІО, складає 14
644,06 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по
договору страхування та відповідно до
поданої страхувальником заяви, позивач
виплатив страхове відшкодування у
розмірі 13 624,85 грн., розраховане згідно з
правилами страхування та договором №
АТК 218428 страхування транспортних
засобів від 15.05.2012 року, що
підтверджується страховим актом № 11506
від 04.03.2013 року та платіжним дорученням
№ 6574 від 12.03.2013 р.

Відповідно до п. 28.10 договору
добровільного страхування наземного
транспорту, при пошкодженні ТЗ
внаслідок страхового випадку розмір
збитків визначається шляхом складання
кошторису вартості відновлення
(кошторису збитків), в який включається
вартість запасних частин, деталей,
обладнання та матеріалів, що
підлягають заміні, без урахування
експлуатаційного зносу, а також
вартість ремонтних робіт. Кошторис
збитків складається страховиком,
виходячи з відновлення пошкодження ТЗ
на базі СТО на підставі рахунків з СТО
(згідно з умовами п. 28.11 Договору). В
окремих випадках, за згодою страховика
та страхувальника розмір збитків
може визначатися на підставі
автотоварознавчої експертизи або
безпосередньо страховиком чи
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром). Вартість частин та деталей
береться в розрахунок кошторису
збитків за умови, що вони шляхом
ремонту не можуть бути приведені в
стан, придатний для подальшого
використання, або витрати на такий
ремонт перевищують витрати по їх
заміні на нові. При настанні страхових
випадків за межами України та
необхідності здійснення ремонту на
місці страхового випадку, трудовитрати
на відновлення відшкодовуються,
виходячи з розцінок, що діють в Україні.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність
Щербатюка Олександра Миколайовича,
водія автомобіля марки "Mercedes-Benz 210D",
реєстраційний номер СА 6710 АР, на момент
скоєння ДТП була застрахована
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Інкомстрах",
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ/1819816, що
підтверджується витягом з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12
вказаного Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АЕ/1819816)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну становить 50
000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки «Hyundai IX35»,
реєстраційний номер АА 9214 ІО, становить
13 624,85 грн., а до позивача перейшло право
зворотної вимоги в межах виплаченої
суми.

За таких обставин, враховуючи розмір
права зворотної вимоги, яке перейшло до
позивача, визначені полісом № АЕ/1819816
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, суд дійшов висновку, що
відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачу витрати в розмірі 13 624,85 грн.

Враховуючи вищезазначені правові
норми, зібрані докази по справі, суд
прийшов до висновку, що до позивача
переходить право вимоги до відповідача
на відшкодування збитків в розмірі 13
624,85 грн., тобто позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону,
відповідачем належним чином протягом
розгляду справи не було надано
належних доказів по справі на
спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи позивач довів, що його позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 33, 34, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інкомстрах" (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 72, офіс 32-33, ) на користь Приватного
акціонерного товариства
"Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10, ) 13 624
(тринадцять тисяч шістсот двадцять
чотири) грн. 85 коп. завданих збитків, та 1
720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50
коп. витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
О.В. Мандриченко

Дата складання рішення
04.02.2014 р.