ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 р. Справа № 909/18/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шкіндера П.А.,

при секретарі судового засідання
Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Заступника прокурора
Івано-Франківської області вул.
Грюнвальська ,11, м. Івано-Франківськ,
76018, в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України в особі ДПЗД
"Укрінтеренерго" в особі виробничої
філії ДП зовнішньоекономічної
діяльності "Укрінтеренерго" "Калуська
теплоелектроцентраль", вул. Промислова,
1,м. Калуш, Івано-Франківська область,77300

до відповідача: Комунальне
підприємство "Водотеплосервіс"
вул.Окружна,8,м.Калуш, Івано-Франківська
область,77300

про стягнення заборгованості в сумі 29
251 675,12 грн.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Гоголь В.В.- прокурор
відділу, (посвідчення № 011612 від 26.10.12);

від позивача: Каблак А.Я. - провідний
юрисконсульт, (довіреність №7 від 08.01.14);

від відповідача: Загребельний Ю.А.-
юрисконсульт 1-ої категорії,
(довіреність №37 від 15.01.14).

ВСТАНОВИВ:

до господарського суду
Івано-Франківської області подано
позов Заступника прокурора
Івано-Франківської області, в
інтересах держави в особі Міністерство
енергетики та вугільної промисловості
України в особі ДПЗД "Укрінтеренерго" в
особі виробничої філії ДП
зовнішньоекономічної діяльності
"Укрінтеренерго" "Калуська
теплоелектроцентраль" до

Комунального підприємства
"Водотеплосервіс" про стягнення
заборгованості в сумі 29 251 675,12 грн.

В засіданні суду 21.01.14 оголошувалась
перерва до 30.01.14.

Позивач позовні вимоги підтримує,
просить позов задоволити, свої
обґрунтування виклав у позовній заяві,
заперечені на відзив (вх.№1425/14 від 30.01.14)

Відповідач проти позову заперечує з
мотивів викладених у відзиві на
позовну заяву (вх.№713/14 від 21.01.14)

Розглянувши матеріали справи, подані
позивачем та зібрані судом із
врахуванням вимог Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
стосовно розгляду справи упродовж
розумного строку, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, суд вважає за правильне взяти
до уваги наступне.

Між Комунальним підприємством
"Водотеплосервіс" і Державним
підприємством зовнішньоекономічної
діяльності "Укрінтеренерго" в особі
Виробничої філії "Калуська
теплоелектроцентраль"15.10.12 укладено
договір купівлі-продажу теплової
енергії №44/5 -82.

Відповідно до п.1.1 вказаного вище
договору, продавець (позивач)
зобов'язався в період жовтня 2012р. до 15
квітня 2013р. продати (передавати)
покупцю (відповідачу) теплову енергію з
теплофікаційною водою, яка
виробляється виробничо-структурним
підрозділом - Виробничою філією ДПЗД
"Укрінтеренерго" "Калуської
теплоелектроцентралі" потрібних
покупцю обсягах відповідно до умов
даного договору, а покупець
зобов'язувався купляти (прийняти)
теплову енергію в потрібних йому
обсягах відповідно до умов договору.

В засіданні суду позивач зазначив, що
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання по договору.

В січні 2013 року Державним
підприємством зовнішньоекономічної
діяльності "Укрінтеренерго" в особі
Виробнича філія "Калуська
теплоелектроцентраль" відпустила
Комунальному підприємству
"Водотеплосервіс" 18 520 Гкал теплової
енергії, а також 33 208 тони деаерованої
води, в т.ч. для потреб бюджетних
установ та інших суб'єктів
господарювання - 3 859,6 Гкал. Даний факт
підтверджується актом
прийому-передачі обсягів теплової
енергії від 31.01.13. та листа КП
"Водотеплосервіс" від 04.02.13р. №198.

Вартість наданих послуг у січні 2013
року, теплової енергії, становить
7154462,15грн. без ПДВ в тому числі:

- за теплову енергію для населення - 3 409
129,42грн.;

- за теплову енергію для бюджетних
підприємств - 2 715 884,73грн.;

- за деаеровану воду - 1 029 448,00грн.;

Загальна вартість відпущеної
відповідачу протягом січня 2013р.
продукція становить без ПДВ - 7 154 462,15
грн. , ПДВ -1 430 892, 43 грн. всього з ПДВ - 8
585354,58 грн.

05.02.13р. КП "Водотеплосервіс" отримало
виставлений рахунок - фактуру від
31.01.13р. №ТЦ-0000006 на оплату вартості
спожитої протягом січня 2013р. теплової
енергії , про що свідчить відмітка на
листі - вимозі від 05.02.13р. №44/33-103-171.

В грудні 2013р. ДПЗД "Укрінтеренерго"
відпустив Комунальному підприємству
"Водотеплосервіс" 15 017 Гкал теплової
енергії, а також 27 476 тон деаерованої
води в т.ч. для потреб населення в
обсязі 12 072,2 15 775 Гкал теплової енергії,
для потреб бюджетних установ та інших
суб'єктів господарювання -2 944,8 Гкал.
Даний факт підтверджується актом
прийому-передачі обсягів теплової
енергії від 28.02.13. та листом КП
"Водотеплосервіс" від 04.03.13р. №322.

Вартість наданої у лютому 2013 року,
теплової енергії становить 5 731 192,81 грн.
без ПДВ в т.ч.

- за теплову енергію для населення 2 807
269,39 грн.;

- за теплову енергію для бюджетних
підприємств 2 072 167,42 грн.

Вартість наданої у лютому 2013р.
відповідачу деаерованої води, згідно
розрахунку становить 851 756,00 грн. без
ПДВ.

Загальна вартість відпущеної
відповідачу протягом лютого 2013р.
продукції становить без ПДВ - 5 731 192,81
грн., ПДВ-1 146 238,56 грн., всього з ПДВ - 6 877
431,37 грн.

15.03.2013р. КП "Водотеплосервіс" отримано
лист - вимогу від 05.03.13р. №44/33-103-318 ВФ
ДПЗД "Укрінтеренерго" Калуська ТЕЦ про
оплату вартості теплової енергії
спожитої протягом лютого 2013р. та
виставлений рахунок-фактури від 31.03.13р.
№ТЦ-0000024 на оплату вартості спожитої
протягом лютого 2013р. теплової енергії.

ДПЗД "Укрінтеренерго" відпустив КП
"Водотеплосервіс" у березні 2013р. 16 231
Гкал теплової енергії, а також 27 631 тони
деаерованої води в т.ч. для потреб
населення в обсязі 13 538,3 Гкал теплової
енергії для потреб бюджетних установ
та інших суб'єктів господарювання - 2 692,7
Гкал. Даний факт підтверджується Актом
прийому-передачі обсягів теплової
енергії від 31.03.13р. та листом КП
"Водотеплосервіс" від 02.04.13р. № 425.

Вартість наданої у березні 2013р.
відповідачу теплової енергії
становить 5 899 529,49 грн. без ПДВ. :в т.ч.

- за теплову енергію для населення 3 148
196,28 грн.;

- за теплову енергію для бюджетних
підприємств 1 894 772,21 грн.

Вартість наданої у березні 2013р. КП
"Водотеплосервіс" деаерованої води
згідно розрахунку становить 856 561,00 грн.
без ПДВ.

Загальна вартість відпущеної
відповідачу протягом березня 2013р.
продукції становить без ПДВ - 5 899 529,49
грн., ПДВ-1 179 905,90 грн., всього з ПДВ - 7 079
435,39 грн.

09.04.2013р. КП "Водотеплосервіс" отримано
лист - вимогу від 02.04.13р. №44/33-103-447 ВФ
ДПЗД "Укрінтеренерго" Калуська ТЕЦ про
оплату вартості теплової енергії
спожитої протягом березня 2013р. та
виставлений рахунок-фактури від 31.03.13р.
№ТЦ-0000024 на оплату вартості спожитої
протягом лютого 2013р. теплової енергії.

В квітні 2013р. ДПЗД "Укрінтеренерго"
відпустив Комунальному підприємству
"Водотеплосервіс" 5 759 Гкал теплової
енергії, а також 9 204 тон деаерованої
води в т.ч. для потреб населення в
обсязі 4 587,6 Гкал теплової енергії, для
потреб бюджетних установ та інших
суб'єктів господарювання -1 171,4 Гкал.
Даний факт підтверджується Актом
прийому-передачі обсягів теплової
енергії від 16.04.13р. та листом КП
"Водотеплосервіс" від 19.04.13р. № 534.

Вартість наданої у квітні 2013р.
відповідачу теплової енергії
становить 2 176 403,54 грн. без ПДВ. :в т.ч.

- за теплову енергію для населення 1 066
800,50 грн.;

- за теплову енергію для бюджетних
підприємств 824 279,04 грн.

Вартість наданої у квітні 2013р. КП
"Водотеплосервіс" деаерованої води
згідно розрахунку становить 285 324,00 грн.
без ПДВ.

Загальна вартість відпущеної
відповідачу протягом квітня 2013р.
продукції становить без ПДВ - 2 176 403,54
грн., ПДВ- 435 280,71 грн., всього з ПДВ - 2 611
684,25 грн.

23.04.2013р. КП "Водотеплосервіс" отримано
виставлений рахунок - фактури від
22.04.13р. №0000034 на оплату вартості
спожитої протягом квітня 2013р. теплової
енергії.

Як наслідок, позивач в порядку п. 7.3
зазначеного договору за порушення
терміну здійснення розрахунків за
спожиту теплову енергію нарахував
відповідачу пеню, що становить 1 798 430,09
грн.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України, позивач
нарахував відповідачу суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, що становить 538 566,05
грн.

Загальна сума заборгованості з
врахуванням штрафних санкцій
становить 29 251 675,12грн.

Беручи до уваги викладене вище суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову і виходить з
наступних підстав.

Мінпаливенерго є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань забезпечення
реалізації державної політики в
паливно-енергетичному комплексі та у
сфері теплопостачання (ст. 11 Закону
України "Про теплопостачання",
Положення про Міністерство палива та
енергетики України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1540 від 02.11.06). Міністерство палива та
енергетики України є центральним
органом виконавчої влади, на який
покладено функцію здійснення
державної політики в галузі
паливно-енергетичного комплексу.
Державне підприємство
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго», є відокремленим
структурним підрозділом якого, згідно
наказу Мінпаливенерго №373 від 14.07.08, є
Виробнича Філія «Калуська
теплоелектроцентраль», яка є державним
підприємством, що засноване на
державній власності відповідно до
наказу Міністерства енергетики та
електрифікації України №03 від 15.01.93.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2008 року № 134 «Питання Державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» ДПЗД
«Укрінтеренерго» віднесене до сфери
управління Міністерства палива та
енергетики України.

Згідно з положеннями статті 121
Конституції України на прокуратуру
покладено функції представництва
інтересів громадянина або держави у
випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право звертатися до суду із
заявою про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36 Закону України "Про
прокуратуру" визначено підстави
представництва прокурором інтересів
держави, а саме: наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Договір купівлі-продажу теплової
енергії №№44/5 -82. від 15.10.12 укладений в
межах чинного законодавства - є
правомірним, оскільки його недійсність
прямо не встановлена законом та він не
визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК
України).

Приписами ст. 655 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ч. 1 Цивільного кодексу
України передбачені загальні умови
виконання зобов'язання, а саме
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
законами або договором.

Підживлення тепломережі деаерованою
чи технічною водою є невід'ємною
частиною процесу постачання теплової
енергії, а пунктом 4.1. договору
передбачено, що остаточні розрахунки
за спожиту теплову енергію проводяться
Покупцем за показаннями фактично
спожитої теплової енергії згідно «акту
прийому-передачі обсягів теплової
енергії" на виставлений рахунок - до 9
числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Нормою ст. 610 ЦК України встановлено, що
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом останнього, є
порушенням зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст. 611 ЦК
України).

Відповідно до ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

В силу ст.216 Господарського кодексу
України, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставі і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до п. 7.3 Договору штрафні
санкції (пеня, штраф) встановлені лише
за порушення строків оплати саме за
теплову енергію, а за порушення строків
оплати за деаеровану та технічну воду в
договорі жодних штрафних санкцій не
встановлено.

Таким чином ,нарахування позивачем 7%
штрафу та пені на суму 3627706,80 грн,
вартості деаерованої води разом з ПДВ,
суперечить діючому законодавству та
договору і не підлягає стягненню з
відповідача.

Розрахунок пені та 7% штрафу здійснений
відповідачем є правильним та
відповідає договору укладеному між
сторонами

Згідно 625 Цивільного кодексу України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлено
інший розмір процентів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4-7
Господарського процесуального кодексу
України щодо прийняття судового
рішення за результатами обговорення
усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України стосовно всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд повинен перевірити
обґрунтованість і правильність
здійсненого позивачем нарахування
таких сум, і в разі, якщо їх обчислення
помилкове - зобов'язати позивача
здійснити перерахунок відповідно до
закону чи договору або зробити це
самостійно.

Згідно п. 3 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має право зменшувати
у виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.
Оскільки вказана норма не містить
переліку таких випадків, вважаємо, що
це випадки невиконання або неналежного
виконання зобов'язання з вини обох
сторін, або якщо кредитор умисно або з
необережності сприяв збільшенню
розміру збитків, завданих невиконанням
або неналежним виконанням
зобов'язання. Відповідачем в судовому
засіданні не було надано жодного
доказу, який би вказував на наявність
таких виняткових обставин, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами.

Застосовуючи приписи п.3 статті 83 ГПК
України слід враховувати вказівку, що
міститься в п.3. 17.4 Постанови Пленуму
ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», а
саме:

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Господарський суд при вирішенні
питання щодо зменшення пені повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, причини неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення.

При цьому слід зазначити, що
відсутність вини відповідача у
виникненні боргу та його важкий
фінансовий стан, невиконання своїх
зобов'язань контрагентами боржника не
є винятковими обставинами в розумінні
ст. 233 Господарського кодексу України
та п.3 ст.83 ГПК України, які могли б
слугувати підставою для зменшення
розміру штрафних санкцій.

Зважаючи на викладене, суд самостійно
здійснив перерахунок річних, оскільки
позивачем інфляційні процеси
нараховані не правильно. Однак, згідно
арифметичного розрахунку, проведеного
судом, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
відсотки річних в сумі, що перевищує
заявлену позивачем до стягнення, тому
суд задовольняє вимоги щодо стягнення
інфляційних втрат, в межах заявлених
позовних вимог.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, в сумі 28 157 652,12 грн.,в
тому числі 958346,57 грн. пені, 1506833,0 грн.
штрафу та 538566,05 грн. 3% річних. В решті
суми позову відмовити.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст.49 ГПК України,
судові витрати понесені позивачем,
слід відшкодувати з відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст.11,509,526,610,611,625,629,655 Цивільного
кодексу України, ст.ст.193,216,230
Господарського кодексу України,
ст.ст.33,43,49, ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Заступника прокурора
Івано-Франківської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України в особі ДПЗД "Укрінтеренерго" в
особі виробничої філії ДП
зовнішньоекономічної діяльності
"Укрінтеренерго" "Калуська
теплоелектроцентраль" до Комунального
підприємства "Водотеплосервіс" про
стягнення заборгованості в сумі 29 251
675,12 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
"Водотеплосервіс", Івано-Франківська
обл., м.Калуш, вул. Окружна, 8 (п/р 0 в
ПАТ «Державний ощадний банк України
Ощадбанк», філія Калуське відділення №
6344, МФО 336547, Код , інд. под.
№61) на користь Виробничої Філії
"ДПЗД «Укрінтеренерго» «Калуська
теплоелектроцентраль»,
Івано-Франківська обл., м.Калуш,
вул.Промислова,1 (поточний рахунок ВФ
ДПЗД «Укрінтеренерго»«Калуська ТЕЦ»,
р/р 6 в ПАТ «Державний ощадний банк
України Ощадбанк», філія Калуське
відділення, МФО 336547, код 36335452, інд. под.
61) 28 157 652,12 грн. ( двадцять вісім
мільйонів сто п"ятдесят сім тисяч
шістсот п'ятдесят дві гривень 12 коп.)в
тому числі 958346,57 грн. пені, 1506833,0 грн.
штрафу та 538566,05 грн. 3% річних.

Стягнути з Комунального підприємства
"Водотеплосервіс", Івано-Франківська
обл., м.Калуш, вул. Окружна, 8 (п/р 0 в
ПАТ «Державний ощадний банк України
Ощадбанк», філія Калуське відділення №
6344, МФО 336547, Код , інд. под.
№61) в дохід Державного бюджету
України (отримувач коштів: Управління
Державної казначейської служби
України в м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області; код
отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; Банк
отримувача: ГУ ДКСУ у
Івано-Франківській області; код банку
отримувача (МФО): 836014; Рахунок
отримувача: 3002; код класифікації
доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду:
03499939) - 73 080 грн. 00 коп. (сімдесят три
тисячі вісімдесят гривень 00 коп.)
судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.02.20

Суддя
Шкіндер П. А.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду

________________ Кучма І. І. 08.02.20