м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 924/1462/13 06.02.14
Господарський суд міста Києва в складі:
головуючого судді
розглянувши справу № 924/1462/13
за позовом публічного акціонерного
товариства «Завод «ТЕМП»;
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Блок Майстер
Представники сторін:
від позивача: Мацюк Л.А., довіреність
б/н від 17.12.2013р.;
Верес М.М., довіреність
б/н від 11.12.2013р.;
від відповідача: Леонтьєв Г.Є.,
довіреність № 15/01 від 15.01.2014р.
обставини справи:
До Господарського суду міста Києва, на
підставі ст.ст. 15, 17 Господарського
процесуального кодексу України, з
Господарського суду Хмельницької
області надійшла справа № 924/1462/13 за
позовом (надалі - позивач) публічного
акціонерного товариства «Завод «ТЕМП»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Блок Майстер
Україна» (надалі - відповідач) про
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов Договру № 13-001/340 від
15.05.2013р. позивачу було завдано збитків
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013р. справу № 924/1462/13
прийнято до провадження та призначено
до розгляду в судовому засіданні на
Присутні в судовому засіданні 19.12.2013р.
представники позивача підтримали
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі, з підстав наведених у позові.
Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на обставини, наведені у
відзиві на позовну заяву, наданого
суду.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.12.2013р. розгляд справи було
відкладено на 23.01.2014р., у зв'язку з
необхідністю витребування нових
доказів у справі.
22.01.2014р. на виконання вимог суду позивач
через загальний відділ господарського
суду подав додаткові пояснення по
справі.
За результатом обговорення обставин
справи та дослідження доказів, в
засіданні суду 23.01.2014р. на підставі ч. 3
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
перерву до 06.02.2013р.
Крім того, в судовому засіданні 23.01.2014р.
представником позивача надано
клопотання, в порядку ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України, про продовження строку
розгляду спору, яке судом було
задоволено та ухвалою від 23.01.2014р. строк
вирішення спору продовжено на
04.02.2014р. через загальний відділ
господарського суду від позивача
надійшла заява про уточнення позовних
Присутні в судовому засіданні 06.02.2014р.
представники позивача підтримали
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі, з підстав наведених у позові та
з урахуванням додаткових пояснень і
заяви про уточнення позовних вимог.
Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на обставини, наведені у
відзиві на позовну заяву.
У відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами, яких достатньо для
винесення рішення по суті.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами, у
Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
засіданні суду була оголошена вступна
та резолютивна частини рішення.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, що мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -
15.05.2013р. між позивачем (за договором -
виконавець) та відповідачем було
укладено Договір № 13-001/340, за умовами
якого замовник доручає, а виконавець
приймає на себе зобов'язання
виготовити продукцію згідно креслень,
наданих замовником, та передати її
замовнику, а замовник зобов'язується
прийняти виготовлену продукцію та
здійснити її оплату відповідно до умов
договору (п. 1.1. договору).
Відповідно до п. 1.2. договору,
номенклатура, кількість, ціна та строки
виготовлення продукції вказуються у
Специфікаціях, які являються
невід'ємною частиною договору.
Згідно п. 3.1. договору, продукція, що
виготовляється за договором, повинна
відповідати вимогам креслень, наданих
замовником та сертифікатам якості
У п. 4.1 договору сторони визначили
порядок розрахунків. Розрахунок за
виготовлення і поставку продукції
здійснюється замовником шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок виконавця на умовах,
передбачених специфікацією, а саме:
аванс в розмірі 50% від суми
специфікації перерховується
замовником на розрахунковий рахунок
виконавця на протязі 3-х днів з дати
підписання договору, на підставі
виставленого виконавцем рахунку (пп.
4.1.1.); 50%, що залишилися від суми
специфікації, замовник перераховує на
розрахунковий рахунок виконавця після
прийомки продукції по кількості та
якості на території продавця перед
відвантаженням (пп. 4.1.2).
Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору між позивачем
та відповідачем була підписана
Специфікація № 3 до договору № 13-001/340
від 15.05.2013р., в якій сторони визначили
вартість металоконструкції
виробничо-складське приміщення в сумі
272 572, 56 грн. та її загальну кількість - 19
Також, у Специфікації № 3 сторони
узгодили, що попередня оплата складає
50% від загальної суми специфікації - 136
286,28 грн. Строк виготовлення і поставки -
20 робочих днів з дати попередньої
За твердженнями позивача, останній у
повному обсязі закупив матеріали для
виконання замовлення по Специфікації
№3 після здійснення відповідачем
передоплати в розмірі 136 286,28 грн. Станом
на 24.07.2013р. продукція згідно
Специфікації № 3 була виготовлена у
відповідності до наявних листів № 1-8 КМ
в повному обсязі та готова до
відвантаження, про що і було
повідомлено відповідача листом № 738/5
від 24.07.2013р., в якому зазначалося про
виготовлення продукції в кількості -
12,795 тон, відповідно до Специфікації № 3
та наданих відповідачем технічних
Відповідач у відповідь на зазначений
лист надіслав позивачу Гарантійний
лист за № 01/162 від 24.07.2013р., в якому
відповідач підтверджував готовність
отримати вже виготовлену продукцію по
договору та забезпечити виконання
Специфікації № 3 у повному обсязі, з
надісланням необхідних технічних
даних, яких не вистачало для
виготовлення металоконструкцій по
Специфікації № 3 (листи 9-10 проекту №
192.07/09/2011-1-КБ). В іншому випадку
відповідач гарантував позивачу
придбання залишку металопрокату, який
закуплений позивачем для виготовлення
металоконструкцій відповідно до
Специфікації № 3 в термін 10-ти (десяти)
календарних днів з дати відвантаження
вже виготовленої металоконструкції.
26.07.2013р. представник відповідача, який
діяв на підставі довіреності № 446 від
26.07.2013р., за видатковою накладною № 272
отримав у позивача мателоконструкції
виробничо-складського приміщення
вартістю 175 342,68 грн. у кількості 12,795 т.
Проте, в подальшому відповідач в
порушення досягнутих між сторонами
домовленостей та взятих на себе
зобов'язань, згідно з Гарантійним
листом за № 01/162 від 24.07.2013р., відмовився
придбати металопрокат у кількості 7015
кг, закуплений для виготовлення
металоконструкцій по Специфікації № 3
(листи 9-10 проекту № 192.07/09/2011-1-КБ),
На підтвердження придбання
металопрокату у кількості 7015 кг
позивачем до справи надано видаткову
накладну № РН-0013734 від 05.04.2013р., видану
ТОВ «Метал Холдінг Трейд»; накладну №
ХМФ-0001455/0 від 03.07.2013р., видану ТОВ
«Металобази Комекс в особі
Хмельницької філії; видаткову накладну
№ МКМК0074851 від 04.07.2013р., видану ТОВ
Отже, позивач зазначає, що свої
зобов'язання за договором виконав
належним чином, проте відповідач
фактично в односторонньому порядку
відмовився від договору, оскільки не
прийняв металопрокат у кількості 7015 кг,
закуплений для виготовлення
металоконструкцій по Специфікації № 3
(листи 9-10 проекту № 192.07/09/2011-1-КБ),
урахуванням ПДВ, чим завдав позивачу
Як на підставу відшкодування збитків
позивач у своїх додаткових поясненнях
посилається на приписи ч. 4 ст. 849
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що замовник має право у
будь-який час до закінчення роботи
відмовитися від договору підряду,
виплативши підрядникові плату за
виконану частину роботи та
відшкодувавши йому збитки, завдані
розірванням договору.
Також, у позовній заяві позивач вказує
на норми ст. 850 Цивільного кодексу
України, якою встановлено, що замовник
зобов'язаний сприяти підрядникові у
виконанні роботи у випадках, в обсязі
та в порядку, встановлених договором. У
разі невиконання замовником цього
обов'язку підрядник має право вимагати
відшкодування завданих збитків,
включаючи додаткові витрати, викликані
простоєм, перенесенням строків
виконання роботи, або підвищення ціни
Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Статтею 837 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
робот из переданням її результату
Як вбачається з умов, укладеного між
позивачем та відповідачем Договору №
13-001/340 від 15.05.2013р., останній за своєю
правовою природою є договором підряду.
Відповідно до умов п. 3. 1 та пп. 7.2.1.
договору, позивач (виконавець)
зобов'язується виготовити продукцію з
власних матеріалів та металопрокату
згідно наданих креслень, наданих
Згідно зі ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона за допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.
Під час розгляду справи сторони не
надали суду затверджених належним
чином креслень, згідно з якими позивач
мав виготовлявати продукцію та
поставляти для відповідача.
Крім того, не надали сторони і
погоджені листи 9-10 проекту №
192.07/09/2011-1-КБ, на підставі яких, як вказує
позивач, мали виготовлятись
металоконструкції та для виготовлення
яких на підставі Специфікації № 3 було
здійснено закупівлю металопрокату.
Суд також звертає увагу на те, що
Специфікація № 3 не містить в собі
опису технічних характеристик
металоконструкцій, які підлягали
виготовленню та передачі відповідачу
за цією специфікацією, як не містить і
технічних характеристик
металопрокату, який повинен був
закупатись для виготовлення цих
Крім того, матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів, які
свідчать про порушення відповідачем
зобов'язань за Договором № 13-001/340 від
15.05.2013р., а також відсутні докази
відмови останього від договору.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України визначено, що
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
Відповідно до статті 174 Господарського
кодексу України, однією з підстав
виникнення господарських зобов'язань є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди, не
передбачені законом, але такі, які йому
Водночас, суд критично оцінує
посилання позивача на порушення
відповідачем зобов'язань, які виникли
на підставі Гарантійного листа № 01/162
від 24.07.2013р., оскільки останній не
містить посилань ані на умови Договру
№ 13-001/340 від 15.05.2013р., ані на
Специфікацію № 3, що є додатком до
вказаного договору, тоді як судом
встановлено відсутність підписаних та
належним чином узгоджених сторонами
креслень, за якими мала виготовлятись
та поставлятись продукція.
Також, суд звертає увагу на те, що
вартість переданого позивачем за
видатковою накладною № 272 від 26.07.2013р.
відповідачу товару вартістю 175 342,68 грн.
у кількості 12,795 тонн та розмір
понесених збитків у сумі 51 843,00 грн. на
придбання металопрокату для виконання
Специфікації № 3 у загальній сумі
становить 227 185,68 грн. (175342,68 + 51 843), що не
металоконструкцій, визначеної у
Специфікації № 3, в загальній сумі 272
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України, збитками є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Згідно ст. 224 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
Відповідно до ст. 225 Господарського
кодексу України, до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені особою, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
Згідно ст. 623 Цивільного кодексу
України, боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
При визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.
Оскільки відшкодування збитків є
заходом цивільно-правової
відповідальності, його застосування
можливе лише за наявності умов
відповідальності, передбаченої
законом. Кредитор, який вимагає
відшкодування збитків, має довести
факт порушення зобов'язання
контрагентом, наявність і розмір
понесених збитків, а також причинний
зв'язок між правопорушенням і збитками.
З огляду на встановлені вище обставини,
суд дійшов висновку, що позивач
належними та допустимими доказами не
довів порушення зобов'язання зі
сторони відповідача, а також наявність
причинного зв'язку між правопорушенням
та виникненням збитків.
Виходячи з викладеного, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.
Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -
В задоволенні позовних вимог відмовити
Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, оформленого
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 11.02.2014р. Суддя

А.І.Привалов А.І. Привалов