ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про припинення провадження у справі

"31" січня 2014 р.
Справа № 911/148/14

Суддя Горбасенко П.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом Заступника Хмельницького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Міністерства оборони
України та Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Хмельницького

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АДМЕТ-ГРУП»

про стягнення 45 670,06грн.

За участю представників:

від прокуратури не з'явилися;

від першого позивача не з'явилися;

від другого позивача не з'явилися;;

від відповідача Зініна Н.М. (дов. № 14-01/6
від 14.01.2014р.).

ВСТАНОВИВ:

Заступник Хмельницького прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України
(далі - перший позивач) та
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Хмельницького (далі - другий позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АДМЕТ-ГРУП» (далі -
відповідач) про стягнення 45 670,06грн.
Також прокурором заявлено клопотання
про забезпечення позову, згідно якого
прокурор, в порядку ст.ст. 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, просив з метою забезпечення
позову накласти арешт на майно
відповідача на суму позову. Вказане
клопотання прийнято судом.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 20.01.2014р. порушено
провадження у справі № 911/148/13, розгляд
справи призначено на 31.01.2014р.

31.01.2014р. до канцелярії
господарського суду Київської області
від представника відповідача надійшов
відзив на позовну заяву № 30-01/3 від
30.01.2014р. (вх. № 1652/14 від 31.01.2014р.), згідно
якого останній просив суд припинити
провадження у справі на підставі п. 1-1 ч.
1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки відповідач
повністю сплатив борг у сумі 45 670,06грн.,
який прийнято судом.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський
суд за заявою сторони, прокурора або з
власної ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України
позов забезпечується: накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову" № 16 від
26.12.2011р. передбачено, що умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК). Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

У судовому засіданні 31.01.2014р. суд,
розглянувши клопотання прокурора про
накладення арешту на майно відповідача
на суму позову, вирішив відмовити у
його задоволенні, оскільки заявником
не доведено суду наявності підстав для
застосування таких заходів до
забезпечення позову.

У судовому засіданні 31.01.2014р. суд
встановив, що відповідач 23.01.2014р., після
порушення провадження у справі
(20.01.2014р.), сплатив другому позивачу 45
670,06грн. боргу, що підтверджується
платіжними дорученнями № 278 та № 279 від
23.01.2014р., наявними в матеріалах справи.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.
Визнання боржником претензії
кредитора не є способом припинення
зобов'язання і не свідчить про
відсутність спору; особа, претензія
якої визнана боржником, вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про стягнення визнаної суми
коштів. Припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК України можливе в разі, коли
предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про припинення провадження у
даній справі, у зв'язку з відсутністю
предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України.

Суд звертає увагу прокуратури та
позивачів, що повторне звернення до
господарського суду зі спору між тими
самими сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав не допускається.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі №
911/148/14 за позовом Заступника
Хмельницького прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України та
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Хмельницького до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АДМЕТ-ГРУП» про стягнення 45 670,06грн.

2. Копію ухвали надіслати Заступнику
Хмельницького прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері,
Міністерству оборони України та
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Хмельницького.

Суддя
П.В. Горбасенко