ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" січня 2014 р.Справа № 916/3198/13

Господарський суд Одеської області у
складі колегії суддів:

Судді
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Шалапській М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Смітюх В.В. (довіреність №
0113/7292 від 24.12.2012 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (особисто);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
департаменту комунальної власності
Одеської міської ради до відповідача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договору оренди, виселення
та стягнення орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 18.11.2013 р. Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, в якому просив суд стягнути з
відповідача 18512,34 грн.
заборгованості з орендної плати, яка
виникла на підставі договору оренди
№10/96 від 20.09.2012р. та 468 грн. 18 коп. пені,
розірвати договір та виселити
відповідача з орендованого приміщення.

Ухвалою від 21.11.2013 р. за вказаним
позовом суддею господарського суду
Одеської області Зайцевим Ю.О. порушено
провадження № 916/3198/13 та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні.

В судовому засіданні 11.11.2013 за
клопотанням представника позивача
(вх.ГСОО№37854/13) розгляд справи
продовжено до 03.02.2014 р.

В судовому засіданні 20.11.2013 р. до
матеріалів справи залучено заяву про
уточнення позовних вимог, згідно якої
Департамент збільшив вимоги в частині
стягнення з відповідача
заборгованість по орендній платі за
період з 16.06.2013 р. по 13.01.2014 р. в сумі 25
946, 04 грн. та пеню за вказаний період в
розмірі 1166 грн. 19 коп., а також просив
припинити провадження в частині
позовних вимог щодо розірвання та
виселення відповідача.

Також, 20.01.2014 р. відповідач, ФОП ОСОБА_2
надала до суду відзив на позовну заяву,
відповідно до змісту якого
заперечувала проти заявлених позовних
вимог, та в обґрунтування позиції
зазначала про зловживання посадовими
особами позивача службовим становищем,
скоєння злочину проти неї довіреною
особою, та необізнаність щодо реальних
умов договору оренди.

20.01.2014 року після повернення з нарадчої
кімнаті, відповідно до ст. 85 ГПК України
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення по справі № 916/3198/13.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

20.09.2012 р. між Департаментом комунальної
власності Одеської міської ради
(орендодавець, позивач) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар,
відповідач) укладено договір оренди
№10/96, згідно з яким орендодавець
передає, а орендар приймає у строкове
платне користування нежитлові
приміщення першого поверху,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2,
загальною площею 82,9 кв. м. для
використання для розміщення офісу.

Пунктом 1.3 договору сторони визначили,
що строк дії договору оренди становить
з 20.09.2012 р. по 20.08.2015 р.

У відповідності до п. 2.2. Договору за
орендоване приміщення, Відповідач
зобов'язувався сплачувати орендну
плату, що становила за перший місяць
після підписання договору оренди 3916,40
грн. без урахування податку на додану
вартість.

За умовами п. 2.4. Договору, Відповідач
зобов'язувався сплачувати орендну
плату щомісячно до 15 числа кожного
місяця, незалежно від результатів його
господарської діяльності

Пунктом 4.11 договору передбачено, що
орендар зобов'язується щоквартально
здійснювати перевірку розрахунків з
орендної плати з Орендодавцем не
пізніше 20-го числа наступного місяця
звітного кварталу.

Об'єкт оренди було передано
відповідачу 20.09.2012 р., про що був
складений відповідний акт
прийому-передачі, підписаний
вповноваженими особами позивача з боку
Департаменту комунальної власності та
особисто ФОП ОСОБА_2

Згідно з п.5.3. договору у разі
невнесення орендарем орендної плати на
протязі 3-х місяців з дати закінчення
терміну платежу, орендодавець має
право відмовитись від договору та
вимагати повернення об'єкта оренди.

Відповідно до умов п. 4.7. договору після
закінчення строку дії договору чи у
випадку його дострокового розірвання,
орендар зобов'язаний в 15-денний термін
передати орендодавцю об'єкт оренди
за актом у належному стані, не гіршому
ніж на момент передачі його в оренду
та відшкодувати орендодавцю збитки у
разі погіршення стану або втрати
(повної або часткової) об'єкта оренди.

Позивач вказує, що в порушення вимог
чинного законодавства та умов договору
відповідач неналежним чином виконує
взяті на себе зобов'язання, не сплачує
орендну плату за договором, що є
порушення умов договору, визначених
п.п. 2.2, 2.4.

З наведених підстав позивач звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовом про стягнення з
відповідача заборгованість по
орендній платі за період з 16.06.2013 р. по
13.01.2014 р. в сумі 25 946, 04 грн. та пеню за
вказаний період в розмірі 1166 грн. 19 коп.,
розірвання вказаного договір та
виселення відповідача.

Відповідач в обґрунтування заперечень
на позов зазначила, що у грудні 2010 року
гр. ОСОБА_4 запропонував їй придбати у
власність у позивача нежитлові
приміщення для проведення у них
ремонту та у наступному для здачі в
оренду суб'єктам господарювання.
Відповідач вказує, що після оформлення
відповідного договору оренди,
приміщенням в оренду підприємець
фактично не отримала, не користувалась
ним і не користується в цей час, а тому,
не повинна сплачувати орендну плату.
Надані позивачем до суду договір
оренди та акт прийму приміщення
відповідач вважає виниклим не
внаслідок її особистої волі до вступу в
зазначені правовідносини з позивачем,
а внаслідок корупційних дій посадових
осіб позивача та адвоката ОСОБА_4, їх
зловмисної домовленості та введення її
в оману.

18.12.2013 р. сторонами по справі укладено
додатковий договір №1 до договору
оренди №10/96 від 20.09.2012 р.

Згідно п. 1 вказаного договору, сторони,
за взаємною згодою сторін домовились
внести наступні зміни до договору
оренди нежитлового приміщення від 20
вересня 2012р. № 10/96 на нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_2, укладеного між Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі за
текстом - Договір):

- Договір №10/96 від 20 вересня 2012 р.
укладений між Департаментом

комунальної власності Одеської
міської ради та фізичною особою
підприємцем ОСОБА_2 на оренду
нежитлового приміщення (майна),
розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
укладений на строк з 20 вересня 2012р.
до 20 серпня 2015р., вважати розірваним до
закінчення строку його дії, за
погодженням обох сторін відповідно до
ст. 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» з
18 грудня 2013р.

- договір №10/96 від 20 вересня 2012р.
оренди нежитлового приміщення (майна)
припинив свою дію з 18 грудня 2013 р.

- Відповідно до ст. 27 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» Орендар ФЛП ОСОБА_2
здав Орендодавцю - Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради орендоване приміщення
(майно) за актом прийому- передачі,
підписаному обома сторонами.

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на обставини
необізнаності щодо дійсного змісту
договору №10/96 від 20.09.2012 р. та
зловмисного наміру збоку
невстановлених осіб щодо введення його
у оману, оскільки на час розгляду
справи відсутні будь-які визначені
законом підтверджуючи обставини
(судові рішення, вироки, постанови,
тощо).

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а
саме: цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Вимогами ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Враховуючи той факт, що майно, що є
предметом договору оренди № 10/96 від
належить до об'єктів комунальної
власності, правовідносини пов'язанні з
його орендою, також врегульовані
Законом України "Про оренду державного
та комунального майна".

Відповідно до ст. 10 Закону, істотною
умовою договору оренди, зокрема, є
орендна плата.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону орендар
зобов'язаний сплачувати орендну плату
своєчасно та в повному обсязі.
Відповідно до ст. 19 Закону, орендар
вносить орендну плату за договором
незалежно від наслідків господарської
діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" договір оренди припиняється
закінченням строку, на який його було
укладено.

У зв'язку з порушенням ст. 762
Цивільного кодексу України, ст. ст. 18,
19 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" та
у зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язання щодо сплати орендної
плати за договором, позивачем
нараховано відповідачу заборгованість
з орендної плати за період з 16.06.2013 р. по
13.01.2014 р. в сумі 25 946, 04 грн.

У відповідності до ст.ст. 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу, пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Згідно з п. 5.2. договору оренди № 10/96 від
20.09.12 р. за несвоєчасне внесення
орендної плати, орендар сплачує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочки.

Також, відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочу платежу, пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Позивачем заявлено до стягнення з
відповідача суму пені в розмірі 1166 грн.
19 коп.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок суми, яку позивач просить
стягнути з відповідача, суд приймає
його до уваги.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог,
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 25946 грн. 04 коп. заборгованості з
орендної плати, яка виникла на підставі
договору оренди нежитлового
приміщення від 20.09.2012р. № 10/98 та 1166 грн. 19
коп. пені

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст. ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради до
відповідача Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з
орендної плати - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (65016, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, , п/р
1909, МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській
області) 25946 (двадцять п'ять тисяч
дев'ятсот сорок шість) грн. 04 коп.
заборгованості з орендної плати, 1166
(одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 19
коп. пені та судові витрати в сумі
1720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50
коп.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено
підписано 25.01.2014 р.

Суддя
Зайцев Ю.О.