ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.Справа № 922/3951/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "МД ГРУП ХАРКІВ", м.
Харків, до товариства з обмеженою
відповідальністю "Маркстіл", м. Харків,
про стягнення коштів за участю
представників:

позивача - Ткачова О.Ф. (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "МД Груп Харків", звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
відповідача, ТОВ "Маркстіл" про
стягнення заборгованості. Після
прийняття судом заяви про зменшення
суми позовних вимог, позивач просить
стягнути з відповідача на свою користь
211396,34 грн., в т. ч. основна
заборгованість - 182800,00 грн., штраф - 24866,35
грн., 3% річних - 3729,99 грн., а також просить
покласти на відповідача судові
витрати. Позовні вимоги вмотивовані
неналежним виконанням з боку
відповідача умов договору № П04/2010-1 від
01.04.2010 р. щодо оплати вартості
отриманого товару.

Судом встановлено, що 04.11.2013р.
відповідач подавав клопотання про
призначення у справі судової
експертизи, в якому зазначав, що
позивачем на виконання умов договору №
П04/2010-1 від 01.04.2010 р. був поставлений
неякісний товар, що з'ясувалось після
того як отриманий відповідачем від
позивача товар був реалізований.

Ухвалою суду від 11.11.2013р. провадження у
справі зупинено, призначено
товарознавчу експертизу щодо якості
поставлених позивачем відповідачу
29.12.2012 р. труб, проведення експертизи
доручено Харківському
науково-дослідному інституту судових
експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Листом вих. № 1233 від 25.11.2013 р.
Харківський науково-дослідний
інститут судових експертиз ім. засл.
проф. М.С.Бокаріуса повідомив суд про
неможливість проведення дослідження
труб на предмет їх відповідності
вимогам ГОСТу у зв'язку з відсутністю у
Харківського НДІСЕ спеціалістів в
галузі виготовлення та використання
труб 426*9, а також відсутністю приборної
бази для проведення досліджень.

Ухвалою суду від 09.12.2013р. провадження у
справі поновлено, справа призначена до
розгляду в судовому засіданні на
24.12.2013р.

Згідно розпорядження керівника
апарату господарського суду № 1788 від
24.12.2013 р. у зв'язку з хворобою судді
Суярко Т.Д. призначений повторний
автоматичний розподіл справи.

Автоматизованою системою
документообігу господарського суду
Харківської області справу передано
для розгляду судді Яризьку В.О.

Ухвалою суду від 24.12.2013р. розгляд справи
був відкладений на 16.01.2014р.

У судовому засіданні 16.01.2014р.
представник позивача підтримала
уточнені позовні вимоги в повному
обсязі, вважала проведення експертизи
по даній справі недоцільним, а подача
такого клопотання спрямована на
затягування судового розгляду справи.

Відповідач у судове засідання 16.01.2014р.
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся ухвалою
суду, яка направлялась за місцем
реєстрації відповідача, яке
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (а.с. 76-77), та
на поштову адресу, яка зазначена
позивачем в позові, однак поштові
відправлення повернуті поштою за
закінченням терміну зберігання.

Отже, відповідач є таким, що належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, однак правом
участі в судовому засіданні не
скористався.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача за
наявними матеріалами на підставі ст. 75
ГПК України.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

01.04.2010р. між ТОВ "МД Груп Харків"
(постачальник, позивач) та ТОВ
"Маркстіл" (покупець, відповідач)
укладений договір поставки № П-04/2010-1,
за умовами якого постачальник
зобов'язався продати та передати у
власність Покупця металопрокат
(товар), а покупець зобов'язався
прийняти товар та оплатити його згідно
умов договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору
найменування, одиниці вимірювання,
загальна кількість товару та його ціна
передбачаються в специфікаціях та/або
видаткових накладних.

Якість товару, упаковка та маркування
погоджені сторонами в розділі 2
Договору.

Відповідно до положень п. 3.1 Договору
товар поставляється партіями на умовах
FCA - франко-перевізник (м. Харків, вул.
Хабарова, 2) відповідно до міжнародних
правил тлумачення термінів Інкотермс в
редакції 2000 року. Датою поставки товару
вважається дата видачі постачальником
видаткової накладної.

Згідно п. 4.1 Договору розрахунки за
товар здійснюються в безготівковому
порядку, шляхом перерахування грошових
коші поточний рахунок постачальника на
підставі виставлених постачальником
рахунків-фактур на кожну окрему партію
товару. За домовленістю сторін
допускається оплата готівкою (в касу
підприємства) або розрахунок
банківською платіжною карткою.

Умови оплати товару визначені пунктом
4.4 Договору, а саме 100% попередня оплата
вартості кожної партії товару.
Покупець здійснює оплату протягом 3
банківських днів з дати виставлення
постачальником рахунку-фактури. Оплата
свідчить про згоду покупця із
характеристиками продукції, вказаними
у рахунку-фактурі. Днем здійснення
оплати вважається день зарахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника (або внесення
грошових коштів до каси підприємства).
За домовленістю сторін, ними може бути
встановлено інші умови оплати товару,
що сторони зазначають в специфікаціях
або інших додатках, які укладаються
сторонами.

На виконання умов Договору позивачем
був поставлений на адресу відповідача
товар згідно видаткових накладних № 3559
від 29.12.2012р., № 1590 від 25.07.2013р., № 1600 від
26.07.2013р. на загальну суму 307788,26грн.

Отримання товару відповідачем також
підтверджується довіреністю від
25.07.2013р. підприємства відповідача
повноважному представнику на
отримання ТМЦ.

Позивачем виставлені рахунки на оплату
товару № 3675 від 29.12.2012р., № 1645 від
25.07.2013р., № 1664 від 26.07.2013р.

Згідно даних, що надані позивачем,
відповідачем здійснені оплати товару
21.03.2013р. на суму 39000,00 грн., 26.03.2013р. на
суму 2400,00 грн., 05.04.2013р. на суму 68600,00 грн.,
25.07.2013р. на суму 11382,50 грн., 26.07.2013р. на
суму 3605,76 грн., всього на суму 124988,26 грн.

Таким чином неоплаченим залишився
товар на суму 182800,00 грн.

Відповідач не погодився із позовними
вимогами оскільки не здійснив оплату
за поставлену продукцію через те, що
позивачем було поставлено товар не
належної якості, який своїми
технічними властивостями не
відповідає тому товару, який
замовлявся відповідачем та існуючому
ГОСТу. У своєму клопотанні від 08.11.2013р.
(а.с.95-96) відповідач зазначив, що отримав
29.12.2012р. по накладній № 3559 від позивача
товар - трубу 426х9, який вивозив
самостійно, при цьому сертифікат
якості позивачем надано не було. В той
же день даний товар відповідачем був
поставлений контрагенту - ПП "Спрут", що
підтверджується видатковою накладною
№ 29-12 від 29.12.2012р. Відповідач вказує, що
09.01.2013р. отримав від ПП "Спрут" лист, в
якому повідомлялось про неналежну
якість поставленого товару - труби 426х9,
а саме поставлені труби не
відповідають технічним
характеристиками ГОСТу 8732, частина з
яких має овальну форму та різну товщину
стінок, що не дає можливості
пристикувати разом різні труби. В
даному листі ПП "Спрут" просило
відповідача направити представника
для складання дефектного акту. З
письмових пояснень відповідача
вбачається, що після отримання листа ПП
"Спрут", вони уклали договір
безоплатного зберігання зазначених
труб. Також у клопотанні від 04.11.2013р.
(а.с. 82-83) відповідач зазначив, що
повідомив позивача електронним листом
та листом, що був направлений простою
поштою.

Суд зазначає, що згідно з п. 5.1 Договору
прийомку товару за кількістю та якістю
здійснює покупець товару (уповноважена
ним особа), згідно положень "Інструкції
про порядок приймання товару
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання по
якості", що затверджена постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 25.04.1966 р. №П-7 (далі по тексту
"Інструкція П-7"), "Інструкцією про
порядок приймання товару
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання по
кількості", що затверджена постановою
Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР
від 15.06.1965 р. (далі по тексту "Інструкція
П-6").

Відповідно до п. 5.2 Договору у випадку
виявлення недостачі (недотримання умов
щодо кількості Товару) або дефектів
(недотримання умов щодо якості Товару)
виклик представника постачальника для
участі в прийманні є обов'язковим. У
випадку, якщо постачальник не надасть
відповіді на виклик, або дасть
відповідь про неможливість надсилання
свого представника для участі в
прийманні, приймання проводиться за
участю експерта місцевої
торгово-промислової палати.

Після виконання зазначених дій та у
разі виявлення товару, що за своїми
якостями не відповідає вимогам
сертифікату-якості, покупець направляє
один екземпляр претензії на адресу
виробника, а другий з усіма супутніми
документами - постачальнику, що
передбачено в пункті 5.3 Договору.

Пунктом 16 "Інструкції про порядок
приймання товару виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за якістю" передбачено, що
при виявленні невідповідності якості,
комплектності, маркування продукції,
що надійшла, тари або упаковки вимогам
стандартів, технічних умов, тощо,
одержувач призупиняє подальшу
прийомку продукції і складає акт, у
якому вказує кількість оглянутої
продукції та характер виявлених при
прийманні дефектів. При поставці в
одному місті виклик представника
виготовлювача (відправника) і його явка
для участі в перевірці якості і
комплектності продукції та складання
акта є обов'язковими.

Пункт 17 цієї Інструкції містить вимоги
щодо повідомлення про виклик
виготовлювача (відправника), при цьому
пунктом 18 передбачено, що повідомлення
про виклик представника виготовлювача
(відправника) повинно бути направлено
(передано) йому по телеграфу (телефону)
не пізніше 24 годин.

Відповідно до п. 20 "Інструкції про
порядок приймання товару
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
якістю" при неявці представника
виготовлювача (відправника) за
викликом одержувача (покупця) у
встановлений термін і у випадках, коли
виклик представника іногороднього
виготовлювача (відправника) не є
обов'язковим, перевірка якості
продукції проводиться представником
відповідної галузевої інспекції з
якості продукції, а перевірка якості
товарів - експертом бюро товарних
експертиз або представником
відповідної інспекції за якістю.

Сторони в договорі передбачили, що
таким експертом є експерт місцевої
торгово-промислової палати.

За результатами приймання продукції за
якістю і комплектності за участю
представників, зазначених у пунктах 19 і
20 цієї Інструкції, складається акт про
фактичну якість і комплектність
отриманої продукції. Акт повинен бути
складений у день закінчення приймання
продукції за якістю і комплектністю, що
передбачено п. 29 "Інструкції про
порядок приймання товару
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання за
якістю". Пункт 29 Інструкції містить
вимоги щодо акту про фактичну якість і
комплектність отриманої продукції, а в
пункті 31 викладений перелік
документів, що додаються до такого
акту.

З наданих суду документів вбачається,
що відповідач отримав претензію щодо
якості товару від свого контрагента ПП
"Спрут" 09.01.2013р., при цьому відповідачем
не дотримані умови Договору та не
повідомлено своєчасно позивача про
виявлені недоліки, не викликано
представника позивача для складання
відповідного дефектного акту. Крім
того відповідачем не надано доказів
складання взагалі такого акту за
участю експерта місцевої
торгово-промислової палати.

Відповідачем до матеріалів справи
додана копія листа вих. № 31/01 від
31.01.2013р., в якому відповідач просить
замінити товар та повідомляє про
можливість повернути отриманий товар.
При цьому відповідачем не надано
жодного доказу на підтвердження
направлення цього листа позивачу. В
своїх поясненнях він зазначає, що лист
був направлений простою поштою, однак
не надано книги реєстрації вихідної
кореспонденції, а також фіскального
чеку про направлення простого листа на
адресу ТОВ "МД Груп Харків".
Відповідачем також не надано доказів
надсилання листа електронною поштою на
адресу позивача.

Суд також звертає увагу на те, що
зазначений лист направлений позивачу
лише через 20 днів після отримання
претензії від ПП "Спрут" та до листа не
надано жодного доказу на підтвердження
обставин, що в ньому викладені, а також
звертає увагу на те, що даний лист не є
викликом представника позивача для
участі в перевірці якості товару.

Крім того суд зазначає, що відповідач
здійснював часткову оплату товару,
однак в своєму листі від 31.01.2013р. на
адресу позивача, копія якого надана ним
до матеріалів справи, він просить
позивача замінити весь товар, не
зазначаючи, що частина відповідає
вимогам та яка саме частина товару
відповідає вимогам, а яка - не
відповідає.

Суд також зазначає, що відповідач
отримував від позивача товар ще 25.07.2013р.
та 26.07.2013р., при цьому жодним чином не
повідомив позивача про поставку
неякісної продукції 29.12.2012р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що відповідачем належними доказами не
доведений факт поставки позивачем
спірної продукції неналежної якості.

Суд розцінює подачу клопотання про
призначення у справі судової
експертизи з питання якості
поставленої продукції, як спробу
затягнути судовий розгляд справи, за
умови відсутності доказів своєчасного
виклику позивача для складання акту
про фактичну якість і комплектність
отриманої продукції, а також за умови
відсутності складеного належним чином
акту про фактичну якість і
комплектність отриманої продукції, що
передбачено умовами Договору та
"Інструкцією про порядок приймання
товару виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання за якістю " № П-7, суд вважає
недоцільним призначення судової
експертизи з питання якості
поставленої продукції, а тому
відмовляє в задоволенні такого
клопотання відповідача.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно ч. 1 ст. 693 ЦК України у разі
невиконання покупцем обов'язку щодо
попередньої оплати товару
застосовуються положення статті 538
цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 538 ЦК України
виконання свого обов'язку однією із
сторін, яке відповідно до договору
обумовлене виконанням другою стороною
свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання. При
зустрічному виконанні зобов'язання
сторони повинні виконувати свої
обов'язки одночасно, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства, не випливає
із суті зобов'язання або звичаїв
ділового обороту.

Позивач вказує на те, що п. 4.4 Договору
передбачає можливість досягнення
сторонами домовленості щодо інших умов
оплати товару, у зв'язку з чим позивачем
була надана відповідачу відстрочка
оплати отриманого товару на 30
календарних днів з дати поставки.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
основний борг у сумі 182800,00 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Частиною 3 ст. 692 ЦК України передбачено,
що у разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Умовами Договору, а саме пунктом 7.2
Договору, сторони встановили, що при
здійсненні оплати після строку,
визначеного у рахунку-фактурі, така
оплата вважається відстроченою. При
відстроченні оплати за цим Договором з
покупця можуть бути стягнуті відсотки
за право користування комерційним
кредитом у розмірі 20 % річних від
несплаченої суми за кожний день
відстрочення.

Позивачем здійснений розрахунок
процентів у розмірі 20% за користування
чужими грошовими коштами, згідно якого
нараховані відсотки складають 24866,35
грн., а також нараховані 3% річних, які
складають 3729,99 грн.

Надані позивачем розрахунки (а.с. 59-62)
перевірені судом, такі розрахунки
відповідають умовам договору, вимогам
чинного законодавства та фактичним
відносинам, що склалися між сторонами,
а тому приймаються судом.

Враховуючи вищевикладене суд вважає
позовні вимоги нормативно та
документально обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати щодо сплати судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85
ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "МАРКСТІЛ" (місце
реєстрації : 61036, м. Харків, вул. Ковтуна,
1, фактичне місцезнаходження : м. Харків,
пр-т Московський,199-В, оф.9, поштова
адреса : 61001, м. Харків, а/с 2306, , п/р 3 в АТ "Райффайзен Банк
Ааваль", МФО 380805) на користь товариства
з обмеженою відповідальністю "МД Груп
Харків" (61158МТД, м. Харків, вул. Хабарова,
2, , п/р 4683 в АТ "ОТП
БАНК", м. Київ, МФО 300528) основну
заборгованість у сумі 182800,00 грн., 20% за
користування чужими грошовими коштами
в сумі 24866,35 грн., 3% річних у сумі 3729,99
грн., витрати по сплаті судового збору в
сумі 4224,09 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.01.2014 р.

Суддя Яризько В.О.