Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" лютого 2014 р.
Справа № 906/1831/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. від 27.09.2013р.;

ОСОБА_2 - підприємець
(паспорт НОМЕР_1 від 08.10.1997р);

від відповідача: Курса М.І. - селищний
голова - посв. №1 від 19.11.2010р.,

Кравченко В.М. дов.
27.12.2013р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (смт. Гранітне, Малинський район,
Житомирська область)

до Гранітненської селищної ради
Малинського району (смт. Гранітне
Малинського району)

про зобов'язання укласти договір

Позивач звернувся з позовом про
зобов'язання Гранітненської селищної
ради Малинського району Житомирської
області укласти договір
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
по АДРЕСА_1 площею 0,0345 га із Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, виконавши
умови договору №1 від 20.07.2011р., за ціною
визначеною експертною грошовою
оцінкою (16819,00грн.) із врахуванням
сплаченого авансового внеску (7706,37грн.)
та провести нотаріальне посвідчення
вказаного договору.

Ухвалою господарського суду від
11.12.2013р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 30.12.2013р.

Ухвалою господарського суду від
30.12.2013р. відкладено розгляд справи на
16.01.2014р.

В порядку ст. 77 ГПК України в судовому
засіданні 16.01.2014р. оголошувалась
перерва до 03.02.2014р.

Представники позивача позов
підтримали у повному обсязі, з підстав
викладених у позовній заяві та в
обґрунтуванні позовних вимог від
16.01.2014р. (а.с. 85).

Представники відповідача проти
позовних вимог заперечили, з підстав
викладених у відзиві на позовну заяву
від 30.12.2013р. (а.с. 32-37) та доповненнях до
відзиву від 15.01.2014р. (а.с. 60-61).

В судовому засіданні оглядались
матеріали справ:

- № 15/5007/1236/12 за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 до
Гранітненської селищної ради
Малинського району про визнання
рішення недійсним та зобов'язання
виконати певні дії;

- № 906/1162/13 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Гранітненської селищної ради
Малинського району про визнання
рішення недійсним та зобов'язання
вчинити певні дії;

- 906/1349/13 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Гранітненської селищної ради
Малинського району про зобов'язання
виконати умови договору.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно №5299 від 08.11.2007р.
ОСОБА_2 на праві приватної власності
належить нежитлова будівля
кафе-магазину, розташована за адресою:
АДРЕСА_1. (а.с.22).

Згідно рішення Гранітненської
селищної ради Малинського району №116
від 16.01.2008р. (з урахуванням змін,
внесених рішенням Гранітненської
селищної ради Малинського району №84
від 30.06.2011 року) (а.с. 7, 8): надано дозвіл
на викуп земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
ПП ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,0345га;
вирішено укласти угоду з ПП ОСОБА_2 про
оплату авансового внеску в рахунок
оплати ціни земельної ділянки в
розмірі 10 відсотків вартості земельної
ділянки, визначеної за нормативною
грошовою оцінкою земельної ділянки та
укласти договір на проведення
експертної грошової оцінки земельної
ділянки площею 0,0345га по АДРЕСА_1, яка
передана в оренду ПП ОСОБА_2 із
землевпорядною організацією,
визначеною на конкурсній основі.

20.07.2011р між ФОП ОСОБА_2 та
Гранітненською селищною радою
укладено договір №1 про сплату
авансового внеску в рахунок оплати
ціни земельної ділянки площею 0,0345 га за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 9).

На виконання умов договору позивач
відповідачу авансовий внесок в сумі
7706,37 грн., що підтверджується
квитанцією від 29.07.2011р. (а.с.10).

Рішенням Гранітненської селищної ради
№160 від 18.04.2012р. (а.с. 39), вирішено:

1. Прийняти до відома експертну грошову
оцінку на земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
по АДРЕСА_1 площею 0,0345 га для
комерційного використання в сумі
14297грн. з розрахунку 41,44 грн./кв.м.

2. Продати ПП ОСОБА_2 земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
по АДРЕСА_1 площею 0,0345 га для здійснення
комерційної діяльності.

3. Затвердити ціну продажу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 в сумі 68241,60 грн.

4. ПП ОСОБА_2 укласти договір
купівлі-продажу земельної ділянки з
Гранітненською селищною радою в
місячний термін з дня отримання
повідомлення про прийняття сесією
селищної ради позитивного рішення щодо
викупу даної земельної ділянки та
посвідчити його нотаріально (а.с.65).

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням ФОП ОСОБА_2 звернулась до
господарського суду з позовом до
Гранітненської селищної ради про
визнання рішення недійсним.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 18.03.2013р. у
справі №15/5007/1236/12 пункти 3 та 4 рішення
№160 шістнадцятої сесії шостого
скликання Гранітненської селищної
ради від 18.04.2012р. скасовано. (а.с. 46-51).

26.06.2013р. Гранітненською селищною радою
Малинського району Житомирської
області прийнято рішення №259, яким
затверджено звіт про експертну грошову
оцінку земельної ділянки площею 0,0345га,
що орендується приватним підприємцем
ОСОБА_2 для комерційного використання
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно звіту з експертної грошової
оцінки земельної ділянки від 01.02.2013р.,
ринкова вартість земельної ділянки
площею 345кв.м., розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, становить 16819,00грн. без ПДВ (а.с.
68-83).

01.08.2013р. Гранітненською селищною радою
прийнято рішення №261 "Про продаж
земельної ділянки по АДРЕСА_1" (а.с.41),
згідно якого, зокрема, вирішено
встановити ціну продажу земельної
ділянки комерційного використання
площею 0,0345 га по АДРЕСА_1 в сумі 40000,00грн.
з розстроченням платежу на один рік.

Не погоджуючись з цим прийнятим
рішенням ФОП ОСОБА_2 звернулась до
господарського суду з позовом до
Гранітненської селищної ради про
визнання його недійсним.

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 17.09.13р. у
справі №906/1162/13 визнано незаконним і
скасовано рішення Гранітненської
селищної ради №261 від 01.03.13р. та
зобов'язано Гранітненську селищну раду
Малинського району Житомирської
області розглянути питання викупу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
по АДРЕСА_1 площею 0,0345га із Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2

Крім того, господарським судом
Житомирської області розглядався спір
за позовом ФОП ОСОБА_2 до
Гранітненської селищної ради про
зобов'язання вирішити питання викупу
земельної ділянки, виконавши умови
договору №1 від 20.07.11, за ціною,
визначеною експертною грошовою
оцінкою (16819,00грн.) із врахуванням
сплаченого авансового внеску (7706,37грн.).

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 08.10.2013р. у
справі №906/1349/13 у задоволенні позову
відмовлено (а.с. 43-45).

28.10.2013р. ФОП ОСОБА_2 звернулась до
Гранітненської селищної ради
Малинського району з заявою про
розгляд проекту договору
купівлі-продажу земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 та укладення договору
купівлі-продажу вказаної земельної
ділянки (а.с. 12).

28.11.2013р. позивач отримала від
відповідача лист з повідомленням, що
подана заява взята в роботу і про
результати її розгляду позивача буде
повідомлено (а.с. 15).

10.12.2013 р. виконком Гранітненської
селищної ради на адресу позивача
направив лист за № 41 про те, що
земельної ділянки за за адресою
вказаною ФОП ОСОБА_2 в межах смт.
Гранітне не зареєстровано (а.с. 67).

Позивач вважає, що з боку відповідача
має місце невиконанням господарського
зобов'язаня та ухилення від його
виконанння, оскільки з 2011 року не
вирішено питання продажу земельної
ділянки, на якій знаходиться об'єкт
нерухомого майна. Згідно пояснень
позивача, продаж земельної ділянки має
бути здійснено за ціною, що визначена
експертною грошовою оцінкою.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач вказав, що позовна вимога не
відповідає нормам закону та є
протиправною і суд не повинен приймати
рішення з питань, віднесених до
виключної компетенції органів
місцевого самоврядування, зокрема,
щодо укладення договорів
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Оцінивши обставини справи,
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Як встановлено судом, на земельній
ділянці, що розташована в АДРЕСА_1,
знаходиться нежитлова будівля,
магазин-кафе, який належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності.

Згідно ч. 1 ст.120 ЗК України до особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Аналогічні положення містяться і в
статті 377 ЦК України.

Відповідно ст.127 ЗК України, органи
державної влади, Рада Міністрів
Автономної Республіки Крим та органи
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень, визначених статтею
122 цього Кодексу, здійснюють продаж
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису)
громадянам, юридичним особам та
іноземним державам на підставах та в
порядку, встановлених цим Кодексом.

Нормою ч. 1 ст.128 ЗК України визначено, що
продаж громадянам і юридичним особам
земельних ділянок державної (крім
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації)
та комунальної власності для потреб,
визначених цим Кодексом, провадиться
місцевими державними адміністраціями,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим або органами місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради (п.34 ст.26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні").

Вирішення питання про надання
земельної ділянки є виключним правом
ради, рішення ради відповідно до ст.59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" приймається
на пленарному засіданні.

Так, згідно п. 2 рішення Гранітненської
селищної ради №160 від 18.04.12р., яке є
чинним на день судового засідання,
вирішено продати ПП ОСОБА_2 земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення по АДРЕСА_1 площею 0,0345 га
для здійснення комерційної діяльності
(а.с. 39).

Нормами ч.ч. 6-8 ст. 128 ЗК України
визначено, що рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевої
державної адміністрації, сільської,
селищної, міської ради про продаж
земельної ділянки є підставою для
укладання договору купівлі-продажу
земельної ділянки.

Договір купівлі-продажу земельної
ділянки підлягає нотаріальному
посвідченню. Документ про оплату або
про сплату першого платежу (у разі
продажу земельної ділянки з
розстроченням платежу) є підставою для
видачі державного акта на право
власності на земельну ділянку та її
державної реєстрації.

Ціна земельної ділянки визначається за
експертною грошовою оцінкою, що
проводиться організаціями, які мають
відповідну ліцензію на виконання цього
виду робіт, на замовлення органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

Загальний порядок укладання
господарських договорів визначений ст.
181 ГК України, згідно якої
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих
умов договору сторона, яка одержала
проект договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

Як встановлено судом, позивач
звернулась до Гранітненської селищної
ради Малинського району з заявою про
розгляд проекту договору
купівлі-продажу земельної ділянки та
укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки (а.с. 12). При цьому,
позивач помилилась в адресі земельної
ділянки, вказавши замість АДРЕСА_1 -
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що відповідач не
вчинив будь-яких дій, направлених на
розгляд проекту договору, передбачених
ст. 181 ГК України, а лише направив лист,
що заява взята в роботу і про
результати її розгляду буде
повідомлено (а.с. 15), та звернув увагу на
відсутність земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1 (а.с. 67).

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Стаття 187 ГК України, зокрема, визначає,
що спори, що виникають при укладанні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом, розглядаються судом.

Стаття 1 ГПК України визначає право
особи звертатися до господарського
суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Стаття 15 ЦК України передбачає право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа має також право на захист
свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства.

Отже, порушення , невизнання або
оспорення суб'єктивного права є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту.

Способом захисту є відповідні заходи,
які дають об'єктивні підстави особі
відновити становище, яке існувало до
порушення, захистити свій інтерес або
запобігти правопорушенню.

Відтак у разі, коли обраний спосіб не є
таким, що спричинятиме поновлення
порушених прав, суд не має правових
підстав для задоволення позовних
вимог.

Розглянувши позовні вимоги,
господарський суд вважає, що позивач
обрав невірний спосіб захисту свого
порушеного права та інтересу.

Способи захисту порушеного права
визначено статтею 16 ЦК України та
статтею 20 ГК України.

Відповідно до ст.20 ГК України права та
законні інтереси суб'єктів
господарювання та споживачів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Обраний позивачем спосіб захисту
свого права щодо зобов'язання
відповідача укласти договір
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
виконавши умови договору №1 від
20.07.2011р., за ціною визначеною
експертною грошовою оцінкою (16819,00грн.)
із врахуванням сплаченого авансового
внеску (7706,37грн.) та провести
нотаріальне посвідчення вказаного
договору, не відповідає способам
захисту, передбачених ст.16 ЦК України,
ст.20 ГК України, не визначений
договором, а також не передбачений
іншими правовими положеннями
законодавчих актів.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог суд відмовляє.

Судовий збір в порядку ст. 49 ГПК України
покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.02.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- до справи

2- позивачу (згідно поданої заяви)