номер провадження справи 18/4/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014
Справа № 908/132/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Дніпроенергосталь" (69008,
м. Запоріжжя, вул. Експресівська, буд. 6)

до відповідача: приватного
акціонерного товариства "Запорізький
електровозоремонтний завод" (69095, м.
Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2)

про стягнення 54146,91 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Мілкіна О.В., довіреність
№ б/н від 01.04.2013 р., паспорт серії СВ 156900
від 14.03.2000 р.;

від відповідача: Мальчев В.Є.,
довіреність № 8199 від 11.12.2013 р., паспорт
серії СА № 756527 від 14.05.1998 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області 15.01.2014 року звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства "Дніпроенергосталь" з
позовною заявою до відповідача -
приватного акціонерного товариства
"Запорізький електровозоремонтний
завод" про стягнення 54146,91 грн. за
договором про надання послуг №
ЗЕРЗ-13-162/17 від 29.08.2013 р. на виконання
проектних та пошукових робіт, які
складаються з: 49958,60 грн. основного
боргу, 3547,06 грн. пені, 291,54 грн. 3% річних
та 349,71 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 16.01.2014 року порушено
провадження у справі № 908/132/14, справі
присвоєно номер провадження 18/4/14,
судове засідання призначене на 05.02.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні наполягав на задоволенні
заявлених позовних вимог. В
обґрунтування своєї позиції посилався
на неналежне виконання відповідачем
зобов'язань за договором про надання
послуг № ЗЕРЗ-13-162/17 від 29.08.2013 р., а саме
на не підписання актів здачі-приймання
виконаних позивачем робіт та не оплату
наданих йому послуг.

Представник відповідача до початку
судового засідання надав клопотання
про витребування у позивача, в порядку
статті 38 ГПК України, оригіналів акту №
1 від 03.10.2013 р. приймання виконаних робіт
та погоджених розрахунків.

Клопотання про витребування доказів
судом задоволено, представником
позивача надано для огляду в судовому
засіданні оригінали витребуваних
документів.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував,
мотивуючи тим, що пунктом 1.2 договору
зазначено, що об'єм та вартість
виконаних робіт, передбачених п. 1.1
договору, визначаються додатком № 1а та
додатком № 1б, які є невід'ємною
частиною та є підставою для проведення
розрахунків (тобто це є кошториси). Між
тим, зазначені додатки з відповідачем
не узгоджувалися, а складені
одноособово позивачем, тобто сторони
не погодили істотні умови договору
щодо предмету договору та ціни робіт за
договором. Також звернув увагу суду, що
враховуючи положення п. 3.5 (повне
виконання умов договору позивачем) та
п. 5.2 договору (підписання двома
сторонами актів приймання-передачі
робіт) строк виконання грошового
зобов'язання відповідачем не настав. З
урахуванням зазначеного, просив в
позові відмовити.

Розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу, який був
закінчений 05.02.2014 р., судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю науково-виробничого
підприємства «Дніпроенергосталь»
(виконавець, позивач у справі) та
приватне акціонерне товариство
«Запорізький електровозоремонтний
завод» (замовник, відповідач у справі)
29.08.2013 р. уклали договір про надання
послуг № ЗЕРЗ-13-162/17, за умовами якого
замовник доручає, а виконавець приймає
на себе виконання у повному обсязі та
на умовах, передбачених даним
договором: розрахунок індивідуальних
балансових норм водокористування та
водовідведення на 2014-2016 р.р для ПрАТ
«ЗЕРЗ» та узгодження розроблених
документів з Запорізьким регіональним
управлінням водних ресурсів та
Департаментом екології та природних
ресурсів Запорізької обласної
державної адміністрації; розробка
проекту нормативів гранично
допустимих скидів (ГДС) забруднюючих
речовин зі стічними водами ПрАТ «ЗЕРЗ»
по випуску № 1 та узгодження
розроблених документів з СЕС та
Департаментом екології та природних
ресурсів Запорізької обласної
державної адміністрації.

Об'єм та вартість виконаних робіт,
передбачених п. 1.1 даного договору,
визначаються Додатком № 1а та Додатком
№ 1б, які є невід'ємною частиною даного
договору та підставою для проведення
розрахунків (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору виконавець
виконує роботи поетапно згідно
календарного плану Додаток № 2 та до
прийнятої у нього методики, яка не
повинна суперечити діючим на території
замовника нормам.

Підтвердженням про виконання робіт по
даному договору є підписання
уповноваженими представниками сторін
акту здачі-приймання виконаних робіт
(п.3.1 договору).

Пунктом 4.1 договору визначена загальна
вартість робіт - 89863,18 грн., в т.ч. ПДВ 20% -
17972,64 грн.

Пунктом 5.2 договору сторони узгодили
порядок та строки оплати наданих
послуг, а саме оплата здійснюється по
факту при виконанні кожного етапу
робіт протягом 15 днів у розмірі 100%
після підписання акту здачі-приймання
виконаних робіт та на підставі
виставлених виконавцем рахунків.

Відповідно до календарного плану
(Додаток № 2 до договору) перший етап
робіт: «Збір вихідних даних, проведення
розрахунків водоспоживання і
водовідведення підприємства по кожній
водоємній операції. Розрахунок
індивідуальної балансової норми
водоспоживання і водовідведення.
Оформлення розрахунків і узгодження
розроблених індивідуальних норм
водоспоживання і водовідведення із
Запорізьким регіональним управлінням
водних ресурсів» виконавець
зобов'язався виконати у строк до 15.10.2013
р.

Згідно з додатком № 1а до договору
«Плановий кошторис витрат на виконання
робіт» вартість розробки
індивідуальних балансових норм
водопостачання та водовідведення ПрАТ
«ЗЕРЗ» складає 49958,60 грн.

Як зазначив позивач, прийняте на себе
зобов'язання по першому етапу робіт
виконано ним 03.10.2013 р., тобто у визначені
сторонами строки; з урахуванням
положень договору був складений Акт №
01 від 03.10.2013 р., який 03.10.2013 р. вручений
замовнику разом із проектними
документами про що свідчать листи від
21.10.2013 р. № 13-1245 та від 22.10.2013 р. № 13-1255 із
зазначенням про повернення одного
підписаного акту на адресу виконавця
та необхідність сплатити вартість
наданих послуг. Обидва листи вручені
інженеру-теплотехніку в 23.10.2013 р.

Позивач з приводу виконання умов
договору звертався до відповідача із
листом № 13-1289 від 30.10.2013 р. та претензією
аналогічного змісту № 13-1312 від 05.11.2013 р.
Доказів направлення/вручення
відповідачеві листа № 13-1289 від 30.10.2013 р.
не надано; претензію отримано
відповідачем 07.11.2013 р., згідно
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 659 від 05.11.2013 р.
Відповіді на претензію не отримано
позивачем.

Внаслідок неотримання від відповідача
підписаного акту та оплати виконаних
робіт, позивач за захистом своїх
порушених прав та законних інтересів
звернувся з позовом до суду.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
про стягнення заборгованості за
договором на надання послуг №
ЗЕРЗ-13-162/17 від 29.08.2013 р. задоволенню не
підлягають виходячи з наступного:

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено,
що сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України
господарські зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Аналогічні приписи містять ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України.

Положеннями ст. 887 ЦК України
встановлено, що за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх. До договору
підряду на проведення проектних і
пошукових робіт застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України,
строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі.

Оскільки предметом позову є стягнення
з ПАТ «ЗЕРЗ» (замовник) заборгованості
в розмірі 49958,60 грн. за виконанні роботи
по першому етапу за договором про
надання послуг № ЗЕРЗ-13-162/17 від 29.08.2013
р., суд, виходячи із приписів статей 4-2 -
4-4 ГПК України, повинен надати
об'єктивну, повну та всебічну оцінку
наявності порушення відповідачем
зобов'язань за договором, правових
підстав для стягнення суми боргу та
правильності розрахунку заявленої до
стягнення грошової суми.

Аналіз положень чинного законодавства
вказує, що грошовим, за змістом статей
524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в
грошових одиницях (національній валюті
України чи в грошовому еквіваленті в
іноземній валюті) зобов'язання
сплатити гроші на користь іншої
сторони яка, відповідно, має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зокрема, грошовим
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана
оплатити поставлену продукцію,
виконану роботу чи надану послугу в
грошах, а друга сторона вправі вимагати
від першої відповідної оплати, тобто в
якому передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору (п.1.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»).

Грошові зобов'язання, як і будь-які інші
цивільно-правові або господарські
зобов'язання, можуть виникати з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України і статтею 174 ГК України.

Як свідчать умови договору (пункти 3.2 та
5.2), оплата замовником проводиться по
факту при виконанні кожного етапу
робіт протягом 15 днів у розмірі 100%
після підписання акту здачі-приймання
виконаних робіт та на підставі
виставлених виконавцем рахунків.
Замовник, протягом 5 (п'яти) днів від дня
одержання від виконавця акту
здачі-приймання виконаних робіт,
зобов'язаний направити виконавцю
підписаний акт або мотивовану відмову
від приймання робіт

Отже, обов'язковою передумовою
вчинення відповідачем дії щодо оплати
наданих послуг є виконання позивачем
зобов'язань за договором (розрахунок
індивідуальних балансових норм
водокористування та водовідведення…;
розробка проекту нормативів гранично
допустимих скидів …), про що сторони
повинні підписати акти здачі-приймання
виконаних робіт, які в свою чергу
повинні бути пред'явлені саме
виконавцем (позивачем по справі).

Нормами ст. 853 ЦК України встановлено,
що замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Позивач не довів належне виконання
прийнятих на себе зобов'язань, а саме
надсилання/вручення та отримання
уповноваженою особою відповідача акту
виконаних робіт за першим етапом № 1
від 03.10.2013 р., прийняття відповідачем
виконаної роботи і, як наслідок,
невжиття відповідачем жодних дій для
здійснення вчасної оплати наданих йому
послуг, що призвело до порушення прав
та законних інтересів ТОВ НВП
«Дніпроененргосталь». Також суду не
надані докази відмови відповідача від
підписання цього акту, внаслідок
будь-яких причин.

Надані позивачем листи № 13-125-45 від
21.10.2013 року, № 13-1255 від 22.10.2013 р., № 13-1289
від 30.10.2013 р. та претензія не свідчать
про надсилання відповідачу
розробленої документації, акту № 1 від
03.10.2013 р. та рахунку на оплату послуг за
договором, оскільки по-перше, не
містять переліку додатків до цих
листів; по-друге, відсутні будь-які
поштові квитанції з описом вкладення у
цінний лист, які підтверджують
вчинення позивачем дії щодо
пересилки/направлення відповідачу
обумовлених документів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позивач безпідставно
звернувся до господарського суду із
вимогою про стягнення з відповідача
суми заборгованості за умовами
договору про надання послуг №
ЗЕРЗ-13-162/17 від 29.08.2013 р. в розмірі 49958,60
грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення
пені в розмірі 3547,06 грн. у відповідності
до пункту 8.2 договору, слід зазначити
наступне:

Господарсько-правова відповідальність
учасників господарських відносин за
правопорушення у сфері господарювання
означає реалізацію до них
господарських санкцій, тобто до
суб'єкта господарських правовідносин
застосовується нарахування штрафних
санкцій у відповідності до норм
чинного законодавства та умов договору
у разі наявності правопорушення.

Господарське правопорушення - це винне,
протиправне діяння, що завдає шкоди
господарським відносинам, правам і
законним інтересам суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин.

Склад господарського правопорушення
включає: 1) протиправну поведінку
суб'єкта господарювання; 2) наявність
шкідливих наслідків; 3) причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
правопорушника і шкодою; 4) вину
правопорушника.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено,
що застосування господарських санкції
повинно гарантувати захист прав і
законних інтересів громадян,
організацій та держави, в тому числі
відшкодування збитків учасникам
господарських відносин, завданих
внаслідок правопорушення, та
забезпечувати правопорядок у сфері
господарювання.

З аналізу норм чинного законодавства
слідує, що безумовною умовою
застосування штрафних санкції є
наявність порушення зобов'язань.

В той же час, суду не надані докази
порушення відповідачем зобов'язань
щодо належного та вчасного виконання
умов договору, тобто підстав для
застосування штрафних санкцій
(стягнення пені) у позивача не виникло.

Внаслідок недоведеності позивачем
порушення виконання грошового
зобов'язання ПрАТ «ЗЕРЗ», позовні
вимоги про стягнення 3% річних у розмірі
291,54 грн. та 349,71 грн. інфляційних втрат, в
порядку ст. 625 ЦК України, також не
підлягають задоволенню.

Доводи відповідача в частині
непогодження сторонами істотних умов
договору щодо предмету договору та
ціни робіт є хибними, та спростовуються
умовами самого договору, про що
зазначено судом вище, в іншому доводи
відповідача знайшли своє
підтвердження.

Вимоги позивача є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають. Таким чином,
в позові відмовляється.

Судовий збір покладається на позивача,
відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 07 лютого
2014 р.