донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

04.02.2014р. справа №905/5572/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівРадіонової О.О.
Зубченко І.В., Марченко О.А.секретаря
Братченко О.В.від
позивача:не з»явивсявід відповідача:не
з»явився розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клаб Індастрі»
м.Донецьк на рішення господарського
суду Донецької областівід28.11.2013 рокуу
справі№905/5572/13 (головуючий суддя -
Кучерява О.О. судді: Нестеренко Ю.С.,
Захарченко Г.В.)за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю «Клаб
Індастрі» м.Донецькдо відповідача
Державного підприємства
«Краснолиманське лісове господарство»
м. Красний Лиман, Донецька
областьпровнесення змін до пунктів 1.2,
4.1 договору про взаємні послуги по
здійсненню охорони, розвитку та
відтворення ресурсів тваринного світу
від 01.06.2012 року

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клаб Індастрі»
м.Донецьк звернулося до господарського
суду Донецької області з позовом до
Державного підприємства
«Краснолиманське лісове господарство»
м. Красний Лиман, Донецька область про
внесення змін до пунктів 1.2, 4.1 договору
про взаємні послуги по здійсненню
охорони, розвитку та відтворення
ресурсів тваринного світу від 01 червня
2012 року (а.с.2-4).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 28.11.2013р. у
задоволені позову відмовлено (а.с.106-108).

В обґрунтування судового рішення
покладена недоведеність позивачем
позовних вимог у підтвердження
обставин, передбачених статтею 652 ЦК
України, що могли б бути підставою для
зміни умов договору.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клаб Індастрі»
м.Донецьк звернулося із апеляційною
скаргою на рішення господарського суду
Донецької області від 28.11.2013р. у даній
справі, в якій просив скасувати
зазначене рішення та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі (а.с.117-118).

Апелянт стверджує, що матеріалами
справи підтверджується істотна зміна
обставин та як наслідок внесення
відповідних змін до договору. Також
вказує на те, що неодноразово звертався
до відповідача щодо надання одного
екземпляру акту таксації та про
внесення відповідних змін до договору,
на що відповідач вимагав погасити
заборгованість за договором, а потім
вирішувати питання про зміну розміну
земельної ділянки.

На думку апелянта, мисливське
господарство, яке ведеться сторонами
договору, не є господарюючим суб»єктом,
тому воно не має можливості набути
статус користувача мисливських угідь
відповідно до Закону України «Про
мисливське господарство та полювання»,
а договір у розумінні ст. 21 цього Закону
не є договором на ведення мисливського
господарства, типова форма якого
затверджена наказом Міністерства
лісового господарства України № 153 від
12.12.1996р.

Апелянт зазначає, що судом не було
прийнято до уваги певну
цілеспрямованість дій відповідача та
його волевиявлення як підтвердження
вимог позивача. Ці дії були спрямовані
не на досягнення зазначеної мети, а на
залучення грошової суми, яку позивач
добровільно згоден інвестувати в
заходи по здійсненню охорони, розвитку
та відтворення ресурсів тваринного
світу. Вказує, що висновок суду щодо
недоведеності скаржником істотної
зміни обставин договору є хибним, адже
саме відповідач був повинен надати
суду належним чином оформлений акт про
результати таксації. Проте відповідач
надав інші документи, які
підтверджують, що чисельність диких
тварин на території Ямпільського
лісництва дуже невелика і розмір
ареалу їх мешкання незначний.

Відповідач звернувся до Донецького
апеляційного господарського суду із
заявою від 04.02.2014р., в якій просив
відкласти розгляду справи, посилаючись
на поважність причин неприбуття у
судове засідання (а.с.119).

Сторони у судове засідання не
з»вилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи те, що явка сторін у судове
засідання не була визнана
обов»язковою, колегія суддів вважала
за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини другої
статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та правильність
застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів встановила наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клаб Індастрі»
(ідентифікаційний код 35237326) є
юридичною особою, що підтверджено
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.27-28).

Відповідач, Державне підприємство
«Краснолиманське лісове господарство»
є юридичною особою (ідентифікаційний
код 00991717), що підтверджено свідоцтвом
про державну реєстрацію юридичної
особи та витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 25-26; 53).

01.06.2012 року між Державним
підприємством «Краснолиманське лісове
господарство» (за
договором-господарство, далі -
відповідач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Клаб Індастрі» (за
договором-підприємство, далі - позивач)
було укладено договір про взаємні
послуги по здійсненню охорони,
розвитку та відтворення ресурсів
тваринного світу, за умовами якого
сторони, починаючи з 01.06.2012 року і
протягом періоду до 01.03.2015 року,
керуючись законодавством України,
зобов'язуються шляхом об'єднання
зусиль та надання взаємних послуг
діяти в галузі прогресивного ведення
мисливського господарства на
території Ямпільського лісництва
Державного підприємства
«Краснолиманське лісове господарство»
з метою збереження та відтворення
мисливської фауни, охорони мисливських
угідь.(п.1.1).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
дільниця розташована в межах 1 по 71, 73
по 96, 98 по 115, 118, 120, 121, 132 по 145 квартали, на
території Ямпільського лісництва
Державного підприємства
«Краснолиманське лісове
господарство», загальною площею 4568 га,
у відповідності до «Карти-схеми
мисливських угідь» (Додаток № 1), що є
невід»ємною частиною даного договору.

Згідно п.4.1 договору, для здійснення
заходів, передбачених п.2.1 даного
договору підприємство перераховує
господарству платіжним дорученням
грошовий внесок у розмірі 45680,00 грн. з
розрахунку 10 гривень за 1 га. Внесок
перераховується щоквартально, рівними
частками. Сторони домовилися, що
грошовий внесок буде перераховуватися
та сплачуватись з урахуванням індексу
інфляції.

Пунктом 2.1 договору сторонами
визнанні взаємні обов'язки, а саме:
заборона будь-якого мисливства, окрім
селекційного, діагностичного
відстрілу та відстрілу і відлову хижих,
шкідливих тварин; фінансування заходів
та ведення біотехнічних робіт;
виконання заходів щодо охорони
об'єктів тваринного світу та
природно-заповідного фонду; обов'язок
проведення робіт по обліку поголів'я
мисливських тварин та знищення
шкідливих тварин відповідно до вимог
діючого законодавства; фінансування та
будівництво об'єктів мисливського
призначення; визнавати пріоритетним
напрямком діяльність щодо реалізації
спільних проектів, які будь-яким чином
стосується питань ведення, охорони,
розвитку та відтворення ресурсів та
об'єктів тваринного світу в межах
дільниці.

Розділом 9 договору встановлено
термін дії договору та порядок його
зміни та розірвання.

Засади цього договору, строк дії,
та інше, можуть бути доповнені, змінені
або відмінені згідно домовленості
сторонами або в інших, обумовлених
чинним законодавством України
випадках ( п.9.1).

Подальші зміни засад цього договору
згідно п.9.1 утворюються у вигляді
додатків, які являються невід»ємними
частинами цього договору (п.9.2)

Даний договір вступає в силу з
моменту підписання і діє до 01.03.2015р. (п.8.1
договору).

Після закінчення терміну дії
договору підприємству надається
першочергове право на укладання нового
договору з господарством.(п.8.2).

Дострокове розірвання договору
може відбутися у разі узгодженого
сторонами визначення
безперспективності та недоцільності
подальшого надання взаємо послуг.
Взаємовідносини припиняються шляхом
складення окремої угоди.(п.8.3).

Достроково договір може бути
розірваний у випадку постійного
невиконання однією з сторін, грубого
порушення Закону «Про мисливське
господарство та полювання». Про
бажання достроково розірвати договір
сторона, яка є ініціатором, зобов'язана
повідомити другу сторону не менше як за
1 місяць (п.8.4).

Договір підписаний сторонами у
встановленому порядку та скріплений
печатками підприємств.

Листами №49-2/10 від 31.05.2013 року,
№49-2/9 від 30.05.2013 року, №49-2/8 від 05.04.2013
року, №49-2/7 від 20.03.2013 року відповідачу
було надіслано екземпляр додаткової
угоди до договору від 01.06.2012р. для
підписання, в якій пропонував внести
зміни у п.п.1.2, 4.1 договору, а саме: 1.2.
Дільниця розташована в межах з 1 по 16, 18,
19, 27 по 38, 48 по 52, 66 по 71, 72 по 75, 90 по 96, 98,99,
111 по 115, 118 квартали на території
Ямпільського лісництва Державного
підприємства «Краснолиманське лісове
господарство», загальною площею 2529га, у
відповідності до «Карти-схеми
мисливських угідь» (Додаток № 2), що
являється невід»ємною частиною даного
договору»; «п.4.1. Для здійснення
заходів, передбачених пунктом 2.1 даного
договору, з моменту підписання даного
договору, підприємство перераховує
господарству платіжним дорученням
грошовий внесок у розмірі 25290,00
(двадцять п»ять тисяч двісті
дев»яносто гривень, 00 коп.) з розрахунку
10 гривень за 1 га. Внесок
перераховується щоквартально, рівними
частками. Сторони домовились, що
грошовий внесок буде перераховуватись
та сплачуватись з урахуванням індексу
інфляції».

Необхідність внесення змін до
вказаного договору обумовлена
позивачем результатами сумісно
проведеної таксації мисливських угідь
з метою виявлення ареалу існування
тварин, за результатами якої площа
ділянки, передбачена п.1.2 договору
вказана неправильно і підлягає
зменшенню з 4 568 га до 2529 га, а розмір
орендної плати підлягає перерахуванню
з моменту укладення договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, посилаючись на приведення у
відповідність умов договору до діючого
законодавства України, спрямував на
адресу відповідача вимогу №49-2/11 від
24.07.2013 року, в якій зазначив
необхідність внести зміни до договору
від 01.06.2012р.

У своїх поясненнях позивач зазначив,
що договором передбачаються й інші
витрати позивача, крім тих, що
встановлені пунктом 2 договору,
зокрема, надання корму для тварин,
облаштування за власний рахунок
мисливського будиночку. В рахунок цих
обов'язків позивачем виконані роботи з
капітального ремонту мисливського
будинку, суми, витрачені на капітальний
ремонт та придбання корму значно
перевищують розмір грошового внеску,
встановленого пунктом 4.1 договору, а
тому, на думку позивача, немає підстав
вважати, що позивач ухиляється від
виконання обов'язків за договором
(а.с.37-38).

Довідкою №6-2/17 від 20.09.2013 року
підтверджено виконання певних видів
робіт з капітального ремонту згідно
умовами договору «Про взаємні послуги
по здійсненню охорони, розвитку та
відтворення ресурсів тваринного
світу» від 01.06.2012 року, про що було
повідомлено відповідача листом №49-2/4
від 13.03.2013 року.(а.с.39-41).

За цих обставин, позивач звернувся до
суд із зазначеним позовом.

Суть спірних правовідносин полягає у
вирішенні питання щодо внесення змін
до пунктів 1.2, 4.1 договору про взаємні
послуги по здійсненню охорони,
розвитку та відтворення ресурсів
тваринного світу від 01.06.2012 року з
посиланням на норми ст. 652 ЦК України.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 652 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на вимогу
будь-якої із сторін, визначає наслідки
розірвання договору виходячи з
необхідності справедливого розподілу
між сторонами витрат, понесених ними у
зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з
істотною зміною обставин допускається
за рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Інтереси сторін можуть
порушуватися будь-якою зміною
обставин, що виникають у процесі
виконання договору. Проте лише істотна
зміна обставин визнається підставою
для вимоги про зміну чи розірвання
договору.

В якості підстав необхідності
внесення змін до пунктів 1.2, 4.1 договору
позивач посилається на істотну зміну
обставин, а саме - на результати спільно
проведеної з відповідачем таксації, в
результаті якої були виявлені кордони
ареалу існування тварин, які є меншими
ніж встановлені пунктом 1.2 договору,
при цьому не доводить наявність
одночасно зазначених вище умов.

В матеріалах справи відсутній
двосторонній акт проведеної сторонами
таксації ареалу існування тварин, на
вимогу суду сторонами такий акт не
наданий. Інших доказів в обґрунтування
наявності істотних змін обставин та
документів в підтвердження
результатів спільно проведеної
сторонами таксації з виявленням
кордонів ареалу існування тварин до
матеріалів справи не надано.

Більш того, із заперечень
відповідача до позову вбачається, що в
зазначеній таксації співробітники
позивача не приймали участь. Державне
підприємство «Краснолиманський
лісгосп» діє на підставі наукового
обґрунтування оптимальної чисельності
основних видів мисливських тварин, яке
зазначено в Проекті організації та
розвитку мисливського господарства ДП
«Краснолиманський лісгосп» Донецького
обласного управління лісового та
мисливського господарства, який був
розроблений Харківським державним
проектно-вишукувальним інститутом
агро меліорації і лісового
господарства «Харківдіпроагроліс» в
2005 році та покладений в основу при
укладенні договору та погоджено
Донецьким обласним управлінням
лісового та мисливського господарства.
На думку відповідача, відмова позивача
від територіальних та фінансових
зобов»язань не уможливлює спільну
діяльність по здійсненню охорони,
розвитку та відтворення тваринного
світу (а.с. 52).

Отже, висновок місцевого
господарського суду про відмову у
задоволені позову є таким, що
ґрунтується на законі та відповідає
обставинам справи.

Доводи апелянта щодо наявності в
матеріалах справи документів, які
підтверджують малу чисельність диких
тварин та розмір ареалу їх мешкання на
території Ямпільського лісництва, у
зв»язку з чим площа 4568 га, встановлена
договором, не підтверджується жодним
доказом, про що правильно зазначено
судом першої інстанції та не
спростовано позивачем.

Інші доводи апелянта колегією
суддів не приймаються до уваги,
оскільки не спростовують правомірний
висновок місцевого господарського
суду про відмову у задоволені позову.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження,
рішення місцевого господарського суду
прийнято в цілковитій відповідності
нормам матеріального та
процесуального права, а відтак підстав
для його скасування немає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Клаб
Індастрі» м.Донецьк на рішення
господарського суду Донецької області
від 28.11.2013р. у справі №905/5572/13 - залишити
без задоволення, а рішення
господарського суду Донецької області
від 28.11.2013р. у справі №905/5572/13 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.О.Радіонова

Судді
І.В.Зубченко

О.А.Марченко

Надр.5 прим:1 -у справу; 1 -позивачу;1
-відповідачу; 1 -ДАГС;1-ГС Дон. обл.