м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20526/13 03.02.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"МОЛОЧНА КРАЇНА"

до приватного підприємства "НОВЕЛ"

про стягнення 17.184,46 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Шевченко Ю.В. - представник за
довіреністю від 09.09.2013 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"МОЛОЧНА КРАЇНА" звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовом до приватного підприємства
"НОВЕЛ" про стягнення з останнього
заборгованості в сумі 86.734,46 грн.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що між ним та товариством з
обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ФУД"
укладено договір від 21.06.2013 про
купівлю-продаж права вимоги від
відповідача заборгованості в сумі
78.550,00 грн, яка виникла на підставі
договору поставки товару від 01.03.2011 № 1.
Крім того, за договором купівлі-продажу
права вимоги від 21.06.2013, позивач також
набув право вимоги від відповідача
відсотків річних, неустойки (пені,
штрафу), а також збитків, заподіяних
неналежним виконанням зобов'язань.

Підставою для звернення позивача до
господарського суду слугувало те, що
відповідачем заборгованість перед
позивачем у повному обсязі не погашена.

Так, позивачем заявлена позовна вимога
про стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 69.550,00 грн; пені в сумі 14.226,02
грн та три відсотки річних в сумі 2.958,44
грн.

09 грудня 2013 року до Господарського суду
міста Києва від представника позивача
надійшла заява, відповідно до якої
останній просить суд стягнути з
відповідача 50.650,00 грн - основної
заборгованості; 2.958,44 грн - 3 % річних та
14.226,02 грн. - пені.

До суду 25.12.2013 від представника
позивача надійшла заява про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
останній просить суд стягнути з
відповідача 30.650,00 грн - основної
заборгованості, 2.868,46 грн - 3 % річних та
13.788,07 грн. - пені.

03 лютого 2014 року до господарського суду
від представника позивача надійшла
заява про зменшення позовних вимог,
відповідно до якої останній просить
суд стягнути з відповідача 2.958,44 грн. - 3 %
річних та 14.226,02 грн - пені.

Таким чином, судом розглядаються
позовні вимоги з урахуванням заяви
позивача від 03.02.2014 про зменшення
позовних вимог до 17.184,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2013 прийнято вказаний вище
позов до розгляду та порушено
провадження у справі № 910/20526/13.

В судовому засіданні 09.12.2013 судом
оголошено перерву до 23.12.2013.

У зв`язку із перебуванням судді Балаца
С.В. у відпустці, розпорядженням в.о.
Голови господарського суду міста Києва
від 23.12.2013 справу № 910/20526/13 передано на
розгляд судді Бондаренко Г.П.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 справу № 910/20526/13
прийнято до провадження судді
Бондаренко Г.П. Розгляд справи
призначено на 03.02.2014.

Беручи до уваги вихід судді Балац С.В. з
відпустки, розпорядженням голови
Господарського суду міста Києва від
03.02.2014 справу № 910/20526/13 передано на
розгляд судді Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 справу № 910/20526/13
прийнято до провадження судді Балаца
С.В. Розгляд справи призначено на 03.02.2014.

Ухвали, винесені у даній справі,
надсилалися господарським судом
відповідачеві на адресу його
місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесеним до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відтак, у
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач повідомлений про дату, час
та місце належним чином.

Повноважний представник відповідача у
судове засідання 03.02.2014 не з'явився,
відповідач про поважні причини
нез'явлення його представника суд не
повідомив.

Крім того, відповідач правом наданим
ст. 59 Господарського процесуального
кодексу України не скористався,
відзиву на позов від останнього до суду
не надійшло. Таким чином, відповідно до
положень статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представниками сторін спору клопотань
щодо фіксації судового процесу не
заявлялося у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 03.02.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін справи по суті
даного спору та дослідивши наявні
докази у матеріалах даної справи,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

01 березня 2011 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ
ДІМ "МОЛОЧНА КРАЇНА", як постачальником,
(далі - позивач) та приватним
підприємством "НОВЕЛ", як покупцем,
(надалі - відповідач) укладено договір
№ 1 (надалі - договір № 1),відповідно до
п. 1.1. якого постачальник бере на себе
зобов'язання передавати у власність
покупцеві, а покупець відповідно -
приймати та оплачувати товар в
кількості і асортименті, які
обумовлені в даному договорі та
замовленнях покупця.

Згідно п. 1.3. договору № 1 конкретне
найменування товару, його кількість,
асортимент та ціна кожної окремої
партії поставки обумовлюється
сторонами відповідно на кожну таку
окрему партію товару і зазначаються в
рахунку постачальника на оплату
товару, який формується ним на підставі
усної чи письмової заявки покупця, а
також видаткових накладних, за якими
здійснюється відпуск відповідної
партії товару.

Відповідно до п. 2.3. договору № 1
постачальник передає товар та
документацію, яка супроводжує
поставку, представнику покупця за
умови наявності в останнього
довіреності на отримання партії товару
та документу, який посвідчує особу.

Датою поставки вважається дата
передачі товару, що вказується в
товарній накладній, яка підписується
представниками сторін під час
фактичної передачі товару (п. 2.4.
договору № 1).

Згідно п. 2.5. договору № 1 всі права на
товар що поставляється за умовами
цього договору та ризики його
випадкової втрати переходять до
покупця в момент підписання
представником останнього видаткової
накладної про прийняття товару від
постачальника.

Умови оплати за товар: розрахунки
здійснюються шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника (п. 3.5. договору № 1).

Строки оплати: 14 календарних днів з
моменту поставки (відвантаження
товару) (п. 3.6. договору № 1).

Згідно п. 3.7. договору № 1 моментом
виконання грошового зобов'язання
вважається дата надходження грошових
коштів у повному обсязі на поточний
рахунок постачальника.

У відповідності до п. 5.1. договору № 1 за
несвоєчасну оплату партій товару за
договором № 1 покупець сплачує
постачальникові пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діє в
момент відповідного прострочення, від
суми заборгованості, за кожний день
прострочення оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між постачальником та
покупцем договір № 1 за своєю правовою
природою є договором поставки.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Так, постачальник, на виконання взятих
на себе зобов'язань за договором № 1 та
на його умовах, поставив, а відповідач
отримав товар загальною вартістю 962.337,50
грн, що підтверджується видатковими
накладними, належним чином засвідчені
копії яких наявні у матеріалах даної
справи.

Частиною 1 ст. 692 унормовано, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково, про що свідчать
банківські виписки, наявні в
матеріалах справи. Заборгованість
відповідача поставлений
постачальником товар склала 78.550,00 грн.

21 червня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ФУД",
як первісним кредитором, та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"МОЛОЧНА КРАЇНА", як новим кредитором,
(надалі - позивач) укладено договір
купівлі-продажу права вимоги (надалі -
договір) відповідно до п. 1.1. якого
первісний кредитор в повному обсязі
відступає, а новий кредитор набуває
право вимоги належне первісному
кредитору до відповідача за укладеним
між останнім та первісним кредитором
договором від 01.03.2011 № 1 з усіма змінами
і додатками (надалі - основний договір)
щодо сплати вартості поставленого
боржнику за відповідними видатковими
накладними товару та грошових коштів,
що підлягають стягненню з відповідача
внаслідок неналежного виконання ним
основного зобов'язання.

Згідно п. .1.2. договору до нового
кредитора переходять всі права
первісного кредитора в обсязі і на
умовах що існують на момент укладення
даного договору, зокрема але не
виключно право вимагати від
відповідача сплатити 78.550,00 грн. залишку
основної заборгованості, що складає
вартість товару поставленого за
видатковими накладними: від 30.03.2012 №
РН-000920, від 30.03.2012 № РН-000929, від 05.04.2012 №
РН-000990, від 06.04.2012 № РН-001007, від 09.04.2012 №
РН-001032, від 11.04.2012 № РН-001084, від 12.04.2012 №
РН-001104, від 13.04.2012 № РН-001121, від 20.04.2012 №
РН-001180, від 24.04.2012 № РН-001202, від 25.04.2012 №
РН-001234, від 27.04.2012 № РН-001258, від 09.10.2012 №
РН-002966, від 29.10.2012 № РН-003174, від 12.11.2012 №
РН-003360, від 05.12.2012 № РН-003605, від 17.12.2012 №
РН-003793, від 26.12.2012 № РН-003891, від 10.01.2013 №
РН-000067, від 31.01.2013 № РН-000271, а також
річні, інфляційні втрати, неустойку
(пеня, штраф), збитки заподіяні
неналежним виконанням зобов'язань.

Відповідно до п. 1.3. договору право
вимоги за цим договором переходить від
первісного кредитора до нового
кредитора в момент підписання цього
договору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу
України передбачено, що кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України
унормовано, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

15 липня 2013 року позивачем направлено на
адресу відповідача повідомлення про
відступлення права вимоги та вимогою
сплатити наявну заборгованість у
розмірі 78.550,00 грн.

Станом на момент розгляду даної справи
відповідач основну заборгованість в
сумі 78.550,00 грн перед позивачем погасив
в повному обсязі у зв'язку із чим,
позивачем подана суду заява про
зменшення позовних вимог.

Спір виник внаслідок того, що
відповідач, в строк встановлений
договором № 1, отриманий ним товар не
оплатив, що призвело до порушення
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором № 1.

На підстави вищезазначеного, позивачем
заявлені такі вимоги: про застосування
до відповідача грошової
відповідальності за невиконання умов
оплати за договором № 1, на підставі ст.
625 ЦК України, а також, господарської
санкції у вигляді пені, яка, у свою
чергу, передбачена пунктом 5.1. договору
№ 1.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання,
а пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав
своє грошове зобов'язання у строк,
встановлений договором № 1, заявлені
позивачем позовні вимоги про стягнення
з відповідача 14.226,02 грн - пені та 3 %
річних у розмірі 2.958,44 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, за розрахунками позивача, які, у
свою чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст.
80, ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства
"НОВЕЛ" (03126, м. Київ, вул. Качалова, буд. 5;
ідентифікаційний код 32420198, з будь-якого
його рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконавчого
провадження) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ
ДІМ "МОЛОЧНА КРАЇНА" (04060, м. Київ, вул.
Ольжича, буд. 29; ідентифікаційний код
38567705, на будь який його рахунок
виявленого державним виконавцем під
час виконавчого провадження) пеню в
сумі 14.226,02 (чотирнадцять тисяч двісті
двадцять шість) грн 02 коп.; три відсотки
річних в сумі 2.958,44 (дві тисячі дев'ятсот
п'ятдесят вісім) грн 44 коп.; витрати по
сплаті судового збору в сумі 1.720,50 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08 лютого 2014
року.

Суддя
С.В. Балац