КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р. Справа№ 910/17666/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача - не з'явились,

від відповідача -Дзюба І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" № 03-17/18319
від 19.11.2013

на рішення господарського суду міста
Києва від 06.11.2013

у справі №910/17666/13

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група",м. Київ

до приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна", м. Київ

про відшкодування шкоди в порядку
регресу 26 930грн.35коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 06.11.2013 (суддя Лиськов М.О.)
частково задоволено позовні вимоги
ПрАТ "СК "Українська страхова група" та
стягнуто з ПрАТ "СК "Провідна"
26420грн.35коп. страхового відшкодування в
порядку регресу (за мінусом франшизи)
за завдану майнову шкоду власнику
автомобіля "Форд", цивільно-правова
відповідальність якого застрахована
позивачем, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась 31.01.2013р., через порушення Правил
дорожнього руху водієм автомобіля
"ШКОДА", цивільно-правова
відповідальність якого застрахована
відповідачем. Суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, просив його скасувати,
відмовити в задоволенні позовних вимог
щодо стягнення суми страхового
відшкодування в розмірі 9056грн.07коп.
Апелянт зазначає про безпідставність
позовних вимог, оскільки позивачем не
надано доказів оцінки заявленого
збитку та не застосовано коефіцієнт
фізичниого зносу автомобіля "ФОРД" при
розрахунку страхового відшкодування.

Представником позивача подано до
апеляційного суду заяву про розгляд
апеляційної скарги за відсутності
представника позивача. В поданій заяві
представник позивача, також, просив
залишити рішення суду першої інстанції
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення та зазначив про
правомірність висновків викладених в
рішенні суду першої інстанції. Крім
того, зазначив, що наданий відповідачем
розрахунок згідно програми Аудетекс не
може бути належним доказом
встановлення розміру страхового
відшкодування, оскільки не є
зрозумілим, які деталі ставились
відповідачем в заміну, а саме: чи деталі
фірмового СТО, чи китайського
виробника?

Враховуючи подану позивачем заяву та
те, що неявка його представника не
перешкоджає розгляду скарги, постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього
представника відповідача, колегія
суддів апеляційного господарського
суду враховує наступне.

14.12.2012 між позивачем (страховик) та
Хижняк А.О.(страхувальник) укладено
договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів №
28-0402-12-00294, б'єктом страхування якого
визначено транспортний засіб "Форд",
державний реєстраційний номер АЕ 7479 НВ.

31.01.2013 в м. Дніпропетровськ на вул.
Героїв Сталінграду, відбулося
зіткнення автомобіля "ФОРД" та
автомобіля "ШКОДА", державний
реєстраційний номер АР 1707 ВТ , що
знаходився під керуванням Дзигуненка
Сергія Миколайовича.

В результаті ДТП автомобіль "ФОРД" було
пошкоджено, що підтверджується
довідкою від 31.01.2013.

За наслідками вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачем було перераховано на користь
страхувальника страхове відшкодування
в розмірі 26930грн.35коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 4691 від 21.03.2013. Вказаний розмір
страхового відшкодування
підтверджується наявним в матеріалах
справи страховим актом № КА-2872 від
19.03.2013 та рахунком №631 від 14.02.2013,
складеного ЧП "Аеліта" - підприємством,
до якого звернулась потерпіла особа у
ДТП для ремонту транспортного засобу.

Згідно з постановою Жовтоводського
міського суду Дніпропетровської
області від 06.03.2013 у справі №176/480/13-п,
дорожньо-транспортна пригода
відбулась внаслідок порушення водієм
Дзигуненком Сергієм Миколайовичем п.
16.6 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Останнього визнано винним у скоєнні
правопорушення та притягнуто до
адміністративної відповідальності,
передбаченого ст. 124 КпАП України.

Як свідчать матеріали справи
цивільно-правову відповідальність за
шкоду, заподіяну майну третіх осіб
внаслідок експлуатації транспортного
засобу "ШКОДА", будь-якою особою, яка
експлуатує його на законних підставах,
застрахована шляхом укладення з
відповідачем поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/5980275.

З матеріалів справи вбачається, що
08.04.2013 в порядку досудового
врегулювання спору позивач направив на
адресу відповідача претензію № 11/5217
про відшкодування шкоди завданої
дорожньо-транспортною пригодою на суму
26930грн.35коп. Однак, відповідач
страхового відшкодування в порядку
регресу не виплатив, що і стало
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом.

В силу приписів статті 993 Цивільного
кодексу України, статті 27 Закону
України "Про страхування", до позивача,
як страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
перейшло право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до частини 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування, виплаченого потерпілій
особі, перейшло право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за регресними
вимогами.

В даному випадку, особою винною у
скоєнні ДТП є водій автомобіля "Шкода " -
Дзигуненко С.М.

Враховуючи те, що на момент виникнення
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
Дзигуненка С.М. була застрахована
відповідачем відповідно до полісу №
АВ/5980275, то відповідач є особою,
відповідальною за шкоду, завдану
пошкодженням автомобіля "Форд"
внаслідок ДТП.

Статтею 25 Закону України "Про
страхування" визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Страхове відшкодування в розмірі
26930грн.35коп. позивачем розраховано на
підставі рахунку №631 від 14.02.2013року,
складеного ЧП "Аеліта"- підприємством,
до якого звернулася потерпіла у ДТП
особа для ремонту транспортного засобу
та виплачено страхувальнику згідно
платіжного доручення № 4691 від
21.03.2013року відповідно до умов договору.

Таким чином при здійсненні виплати
страхового відшкодування позивачем
відшкодовано шкоду, оцінену згідно
наведених норм законодавства.

Враховуючи обставини справи, суд
першої інстанцій дійшов до
правомірного висновку, що після сплати
потерпілій особі страхового
відшкодування у позивача виникло право
звертатися до страховика винної у ДТП
особи про виплату страхового
відшкодування у порядку регресу, з
огляду на те, що відповідач є особою,
відповідальною за завдану шкоду,
оскільки відповідно до укладеного
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу відповідач взяв на себе
відповідальність за свого
страхувальника, тобто відповідач
здійснив страхування такого
страхового ризику, як відповідальність
за шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

Крім того, вірним є висновок місцевого
господарського суду щодо часткового
задоволення позовних вимог та
зменшення суми стягнення страхового
відшкодування на суму франшизи (510 грн.),
передбаченої вищезгаданим полісом
відповідача.

Що стосується заперечень викладених
відповідачем в поданій апеляційній
скарзі, то апеляційний господарський
суд зазначає, що Звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.
Реальним же підтвердженням виплати
суми страхового відшкодування
страхувальнику є витрати на
відновлювальний ремонт в межах суми
визначеної договором.

За викладених обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідача суми страхового
відідшкодування в порядку регресу в
розмірі 26420грн.35коп. (за мінусом
франшизи).

Підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні. Рішення суду першої
інстанції ґрунтується на фактичних
обставинах та матеріалах справи,
прийняте відповідно до норм чинного
законодавства.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 06.11.2013 у справі №910/17666/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" - без
задоволення.

2. Справу № 910/17666/13 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко