Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" січня 2014 р.
Справа № 906/1745/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Никоноров Є.В. -
довіреність від 08.01.14р.;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери" (м.
Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аквапро" (м. Житомир)

про стягнення 66559,77 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 66559,77 грн.
заборгованості, з яких: 25850,00 грн. -
основний борг, 10366,71 грн. - пеня, 30343,06 грн.
- 36% річних.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом
надання письмового відзиву на позовну
заяву та правом на участь в судових
засіданнях. Ухвали господарського суду
від 27.11.13р. та 05.12.13р., направлені на
юридичну адресу відповідача (що
зазначена в позовній заяві та у витязі
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців: 10029,
м. Житомир, вул. Хлібна, 25), повернута
поштовим відділення з відміткою: "за
закінченням терміну зберігання".

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
N01-8/123 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році"
зазначено, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу. У даному випадку
позивач у позовній заяві вказав адресу
відповідача: 10029, м. Житомир, вул. Хлібна,
25, на цю адресу господарським судом
направлялись всі поштові відправлення,
інші адреси господарському суду не
повідомлялися.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
10.10.11р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери"
(постачальник/позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Аквапро"
(покупець/відповідач) було укладено
договір поставки, відповідно до якого
постачальник зобов'язується передати,
а покупець прийняти та оплатити на
умовах передбачених договором товар
(партію товару) в кількості,
асортименті та по цінах, вказаних в
накладних на відпуск товару (далі -
видаткова накладна), які є невід'ємною
частиною даного договору (п.п. 1.1.
договору)

Відповідно до п.п. 1.3. договору право
власності на товар (партію товару), яка
постачається за даним договором
переходить від постачальника до
покупця в момент передачі товару
(партії товару), що підтверджується
підписом у видатковій накладній.

Згідно п.п. 3.1. договору ціна за одиницю
товару та вартість партії товару
встановлюється при поставці кожної
партії товару та вказуються у
видатковій накладній, яка підписується
сторонами.

Сума договору складається з суми
вартості партій товару, поставлених
постачальником на протязі строку дії
цього договору (п.п. 3.2. договору).

Пунктом 5.1. договору розрахунок за
товар здійснюється шляхом попередньої
оплати 100% вартості у безготівковому
порядку на рахунок постачальника.
Партією товару вважається товар,
поставлений по одній накладній (акту
прийому передачі і тому подібне).
Поставлений товар повинен бути
сплачений покупцем до закінчення
терміну відстрочення платежу.

За невиконання зобов'язань за даною
угодою сторони несуть
відповідальність відповідно до
чинного законодавства України. В разі
невиконання або неналежного виконання
покупцем зобов'язань по оплаті за даним
договором, він несе відповідальність у
вигляді пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБ України, що діяла в
період її нарахування, за кожен день
прострочення з дня виникнення до дня
фактичної оплати. В разі прострочення
сплати більш ніж на 3 календарних дня
покупець зобов'язаний сплатити
постачальнику проценти за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 36% річних від вартості
неоплаченого в строк товару (партії
товару з дня настання терміну оплати
товару (партії товару) до дня його
фактичної оплати.

Також п.п. 10.1. договору передбачено, що
даний договір набирає чинності з
моменту підписання його сторонами і
діє до «31» грудня 2012 року. Зобов'язання
сторін по взаємних грошових
розрахунках, у будь-якому випадку,
діють до їх повного виконання. Договір
вважається пролонгованим на наступний
календарний рік, якщо за тридцять днів
до закінчення терміну дії договору
жодна із сторін не повідомить іншу
сторону про припинення його дії, за
відсутності заперечень постачальника.
Сторони домовилися, що під дію цього
договору підпадають відносини, які
витікають з поставки всіх і будь-яких
партій товару (незалежно від видів,
асортименту і інших характеристик
товару, що поставляється), здійснених в
період дії даного договору, навіть за
умови відсутності у відповідному
товаросупроводжувальному документі
(рахунку-фактурі, накладною,
товарно-транспортною накладною)
посилання на даний договір. Дія даного
договору не поширюється лише на ті
поставки товару, здійснені в період дії
даного договору, в накладних (інших
товаросупроводжувальних документах)
на яких міститься пряме посилання на
інший договір.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар, що
підтверджується видатковими
накладними, копії яких містяться в
матеріалах справи (а.с.
21,24,27,30,33,36,39,42,45,48,51).

На підставі вищенаведених видаткових
накладних позивач виставив
відповідачу відповідні
рахунки-фактури.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
поставленої йому продукції не виконав.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань утворилась заборгованість
перед позивачем, яка станом на день
розгляду справи становить 25850,00 грн.

Крім основної суми боргу, позивач
просить стягнути з відповідача 10366,71
грн. - пеня, 30343,06 грн. - 36% річних.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК
України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК
України).

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд приходить до
висновку про задоволення позову в
частині стягнення основного боргу в
сумі 25850,00 грн.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та
пеня є одними з видів штрафних санкцій,
які визнаються як господарські санкції
у вигляді грошової суми, котру учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до розрахунку позивача,
наведеного в тексті позовної заяви (а.с.
4-10), розмір пені складає 10366,71 грн.

Перевіривши розрахунки позивача, суд
вважає дану вимогу обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем
розрахунок 36% річних (а.с.4-10), суд вважає
вимогу про стягнення 30343,06 грн. - 36%
річних обґрунтованою та такою, що
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного
доказу на спростування позовних вимог,
в тому числі доказів проведення
розрахунків (платіжні доручення,
виписки банківських установ щодо руху
коштів, квитанції до прибуткових
касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені у відповідності
до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аквапро" (10029,
м.Житомир, вул. Хлібна, 25, ід. код 36626910)

- на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Белтім Полімери" (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, 17, офіс 204/2) 66559,77
грн. заборгованості, з яких: 25850,00 грн. -
основний борг, 10366,71 грн. - пеня, 30343,06 грн.
- 36% річних, а також 1720,50 грн. судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.01.14р.

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - відповідачу (рек. з повід.)