ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

12 лютого 2014 року
справа № 912/236/14

Господарський суд Кіровоградської
області в складі колегії суддів:
головуючий суддя Поліщук Г.Б., судді
Коваленко Н.М., Тимошевська В.В.,
розглянувши заяву про забезпечення
позову у справі

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт",
м.Кіровоград

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Альбатрос-18",
м.Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: товариства з
обмеженою відповідальністю "Віконт",
м.Кіровоград

про визнання права власності,
витребування майна

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Сафронова Д.О.,
довіреність № б/н від 02.01.2014р.;

від відповідача - Плетньов О.С.,
довіреність № 5-юр від 20.09.2013р.;

від третьої особи - Самарін А.С.,
довіреність № 15 від 18.11.2013р

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" звернулось
до господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю "Альбатрос-18" про
визнання права власності на 25 одиниць
транспортних засобів, а також
витребування у відповідача та
повернення позивачу вказаних 25
транспортних засобів.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 29.01.2014 року
дану позовну заяву прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі №912/236/14. Розгляд справи
призначено на 12.02.2014 року о 15 год. 30 хв.

31.01.2014 року до господарського суду
надійшла заява позивача про вжиття
заходів до забезпечення позову шляхом
розшуку та накладення арешту на
транспортні засоби, що є предметом
спору у даній справі. Крім того, заявник
просить господарський суд до набрання
чинності рішенням у справі заборонити
будь-яким особам у будь-який спосіб
вчиняти будь-які дії спрямовані на
будь-яке відчуження зазначених
транспортних засобів.

Заява позивача мотивована тим, що
рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 10.10.2013 року
у справі №5013/492/12 повністю задоволено
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Віконт", а саме
визнано недійсними біржові договори
(угоди) купівлі-продажу транспортного
засобу, укладені між товариством з
обмеженою відповідальністю "Автосвіт"
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Віконт" з моменту їх
укладення.

Вказаним рішенням було зобов'язано
товариство з обмеженою
відповідальністю "Віконт" повернути
товариству з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" майно,
визначене у вказаних договорах
купівлі-продажу транспортних засобів.

Позивач зазначає про те, що рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 10.10.2013 року у справі №5013/492/12
набрало законної сили та на сьогодні не
виконане.

Під час розгляду справи №5013/492/12
позивачу стало відомо, що ТОВ "Віконт"
свідомо відчужило оспорювані
транспортні засоби шляхом внесення їх
в статутний капітал ТОВ "Альбатрос-18",
що в подальшому унеможливило виконання
рішення у справі №5013/492/12.

Заявник у поданій заяві посилається на
те, що можливе подальше відчуження
вказаних транспортних засобів ТОВ
"Альбатрос-18" може привести до
унеможливлення в подальшому виконати
рішення суду у даній справі, та на
підставі викладеного просить вжити
заходів до забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2014
року заяву про забезпечення позову
призначено до розгляду в судовому
засіданні та повідомлено всіх
учасників провадження у даній справі
про час та місце її розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав подану заяву.

Відповідач подав до суду відзив на
заяву про забезпечення позову, у якому
вимоги заявника заперечує, посилаючись
на те, що в матеріалах справи відсутні
докази, які б свідчили про вчинення
відповідачем або будь-якими іншими
особами дій, спрямованих на відчуження
спірних транспортних засобів. До
поданої заяви не додано жодного доказу
на підтвердження вчинення
відповідачем дій, внаслідок яких
виконання рішення суду може бути
ускладнено в разі задоволення позову.

Розглянувши подану заяву
господарський суд дійшов висновку про
необхідність її часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Тобто господарський суд у кожному
конкретному випадку як за заявою
сторони, так і за власною ініціативою
оцінює доводи заявника, обставини
справи та приймає відповідне рішення.

В свою чергу, статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позов забезпечується:
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Про забезпечення позову виноситься
ухвала.

Згідно п.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

В пункті 3 цієї ж постанови Пленуму
Вищого господарського сулу України № 16
від 26.12.2011р. зазначено, що умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Перелік заходів до забезпечення
позову, визначений статтею 67
Господарського процесуального кодексу
України є вичерпним та не містить
такого заходу як розшук майна.

З огляду на викладене у суду відсутні
правові підстави для задоволення
клопотання позивача у цій частині.

Клопотання про вжиття заходів до
забезпечення позову мотивоване
позивачем тим, що під час розгляду
справи №5013/492/12 ТОВ "Автосвіт" стало
відомо, що ТОВ "Віконт" свідомо
відчужило оспорювані транспортні
засоби шляхом внесення їх в статутний
капітал ТОВ "Альбатрос-18", що в
подальшому унеможливило виконання
рішення у зазначеній справі.

В матеріалах даної справи міститься
копія рішення господарського суду
Кіровоградської області від 10.10.2013 року
у справі №5013/492/12 за позовом ТОВ
"Автосвіт" до ТОВ "Віконт" за участю
третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Української
товарної біржі про визнання договорів
недійсними та повернення майна, яким
задоволено позовні вимоги ТОВ
"Автосвіт", визнано недійсними біржові
договори купівлі-продажу транспортних
засобів, укладені між ТОВ "Автосвіт" та
ТОВ "Віконт" та зобов'язано ТОВ "Віконт"
повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" рухоме
майно, а саме транспортні засоби в
кількості 25 штук, які є предметом спору
у даній справі.

Зазначене рішення господарського суду
набрало законної сили 11.12.2013 року, на
його виконання 19.12.2013 року
господарським судом видано відповідні
накази.

Як повідомлено господарському суду
позивачем та Ленінським відділом ДВС
Кіровоградського міського управління
юстиції накази у справі №5013/492/12
пред'явлені до виконання, постановою
державного виконавця від 15.01.2014р.
відкрито виконавче провадження.

Вимога позивача щодо накладення арешту
на майно, яке є предметом розгляду у
даній справі та було предметом
розгляду у справі №5013/492/12 фактично
унеможливить виконання рішення
господарського суду у справі №5013/492/12.
Господарський суд не в праві зупиняти
виконання рішення іншого суду.

Крім того, господарський суд вважає за
необхідне зазначити, що господарським
судом Кіровоградської області в межах
справи №5013/492/12 винесено ухвалу про
вжиття заходів до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на рухоме
майно. Станом на 12.02.2014 року
господарським судом Кіровоградської
області ухвала про скасування заходів
до забезпечення позову в межах справи
№5013/492/12 не виносилась.

Таким чином, на рухоме майно, що є
предметом спору у даній справі
господарським судом вже накладено
арешт в межах справи №5013/492/12.

За викладених обставин заява позивача
в цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно клопотання позивача про
вжиття заходів до забезпечення позову
в частині заборони будь-яким особам у
будь-який спосіб вчиняти будь-які дії
спрямовані на будь-яке відчуження
транспортних засобів, господарський
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

З урахуванням предмету спору у даній
справі спосіб забезпечення позову
шляхом накладення заборони відчуження
майна є адекватним заходом та
спроможний забезпечити фактичне
виконання рішення в разі задоволення
позову. Проте господарський суд вважає
за необхідне зазначити, що обраний
позивачем захід до забезпечення позову
- заборона будь-яким особам у будь-який
спосіб вчиняти будь-які дії спрямовані
на будь-яке відчуження транспортних
засобів є необґрунтовано широким
заходом до забезпечення позову.

При цьому суд враховує, що приписами п. 9
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 "Про
деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову" від
26.12.11р. визначено, що виносячи ухвалу
про заборону відповідачеві вчиняти
певні дії, господарський суд повинен
точно визначити, які саме дії
забороняється вчиняти. За наявності
підстав для застосування такого заходу
до забезпечення позову, господарський
суд може заборонити витрачання майна
на власні потреби, відчуження його у
будь-який спосіб, у тому числі
здійснення тих чи інших платежів або
перерахування певних сум тощо. Такі
правила повинні застосовуватися і до
інших осіб, яким на підставі ст. 67 ГПК
України, забороняється вчинення дій
щодо предмету спору. Тобто суд має
право заборонити відповідачеві
вчиняти будь-які дії, а іншим особам
може заборонити вчиняти лише ті дії, що
стосуються предмету спору.

Обставини, викладені у позовній заяві
та заяві про вжиття заходів до
забезпечення позову свідчать про
наявність спору і можливість
здійснення відповідачем дій щодо
відчуження і обтяження спірного майна,
що в свою чергу характеризує наявність
реальної загрози утруднення виконання
можливого рішення суду у даній справі.

Враховуючи наведене, здійснивши оцінку
обґрунтованості доводів позивача щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
позивача щодо забезпечення позову,
дотримання збалансованості інтересів
сторін, встановивши наявність зв'язку
між конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
врахувавши ймовірність утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів, господарський суд
вважає за доцільне частково
задовольнити клопотання позивача про
забезпечення позову та вжити заходів
до забезпечення позову шляхом заборони
відповідачеві вчиняти будь-які дії по
відчуженню рухомого майна, що є
предметом спору у даній справі.

Крім того, зважаючи на те, що предметом
спору у даній справі є визнання права
власності та витребування у
відповідача транспортних засобів,
господарський суд дійшов висновку про
те, що адекватним та спроможним
забезпечити права та законні інтереси
сторін при вирішенні справи по суті
заходом забезпечення позову у даній
справі є заборона органам
Державтоінспекції вчиняти дії по
зняттю з обліку, реєстрації та
перереєстрації рухомого майна, що є
предметом спору у даній справі.

При цьому, обраний судом спосіб
забезпечення позову не порушує права
осіб, що не є учасниками судового
процесу, та співвідноситься з
предметом позову, а отже існує
конкретний зв'язок між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, а тому
вжитий судом захід до забезпечення
позову спроможний забезпечити
фактичне виконання судового рішення.

З іншого боку, суд враховує, що
зазначений вид та спосіб забезпечення
позову не є суттєвим обмеженням для
відповідача, оскільки не заважає
веденню ним господарської діяльності.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про вжиття заходів до
забезпечення позову задовольнити
частково.

2. Заборонити відповідачу до набрання
законної сили рішенням у даній справі
вчиняти будь-які дії по відчуженню
наступного рухомого майна:

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100004257;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100003774;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
430,1999 року випуску, № шасі VF611GTA300000670;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
430,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100003122;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1998 року випуску, № шасі VF611GTA100005537;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100004373;

- транспортний засіб моделі MAN Nutzfahrzeuge
18.410, 2000 року випуску, № шасі WMAH05ZZZ1G149268;

- транспортний засіб моделі MAN Nutzfahrzeuge
18.410, 2000 року випуску, № шасі WMAH05ZZZYG148885;

- транспортний засіб моделі MAN 18.460 TGA, 2001
року випуску, № шасі WMAH05ZZZG154154;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS745;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS747;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS765;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS780;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2000
року випуску, № шасі WKESDP27000Y36733;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2000
року випуску, № шасі WKESDP27000Y38382;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 1999
року випуску, № шасі WKESDP27000W21239;

- транспортний засіб моделі FLIEGL SDS 350, 2000
року випуску, № шасі WFD3FLT35Y1000865;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2001
року випуску, № шасі WKESDP1;

- транспортний засіб моделі: SСНМІТZ S 01,
1999 року випуску, № шасі WSMS810;

- транспортний засіб моделі: SСНМІТZ S 01,
1999 року випуску, № шасі WSMS769;

- транспортний засіб моделі: RENAULT RVI Magnum
470, 1998 року випуску, № шасі VF611GTA100008536;

- транспортний засіб моделі: RENAULT Magnum АЕ
390, 1997 року випуску, № шасі VF611GTA100004255;

- транспортний засіб моделі MAN Nutzfahrzeuge
18.410, 2000 року випуску, № шасі WMAH05ZZZ1G150241;

- транспортний засіб моделі: ВАЗ 2107, 2004
року випуску, № кузову ХТА2678;

- транспортний засіб моделі: ВАЗ 21104, 2005
року випуску, № кузову ХТА6762.

3. Заборонити органам
Державтоінспекції до набрання
законної сили рішенням у даній справі
вчиняти дії по зняттю з обліку,
реєстрації, перереєстрації наступних
транспортних засобів:

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100004257;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100003774;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
430,1999 року випуску, № шасі VF611GTA300000670;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
430,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100003122;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1998 року випуску, № шасі VF611GTA100005537;

- транспортний засіб моделі RENAULT Magnum АЕ
390,1997 року випуску, № шасі VF611GTA100004373;

- транспортний засіб моделі MAN Nutzfahrzeuge
18.410, 2000 року випуску, № шасі WMAH05ZZZ1G149268;

- транспортний засіб моделі MAN Nutzfahrzeuge
18.410, 2000 року випуску, № шасі WMAH05ZZZYG148885;

- транспортний засіб моделі MAN 18.460 TGA, 2001
року випуску, № шасі WMAH05ZZZG154154;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS745;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS747;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS765;

- транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS780;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2000
року випуску, № шасі WKESDP27000Y36733;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2000
року випуску, № шасі WKESDP27000Y38382;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 1999
року випуску, № шасі WKESDP27000W21239;

- транспортний засіб моделі FLIEGL SDS 350, 2000
року випуску, № шасі WFD3FLT35Y1000865;

- транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2001
року випуску, № шасі WKESDP1;

- транспортний засіб моделі: SСНМІТZ S 01,
1999 року випуску, № шасі WSMS810;

- транспортний засіб моделі: SСНМІТZ S 01,
1999 року випуску, № шасі WSMS769;

- транспортний засіб моделі: RENAULT RVI Magnum
470, 1998 року випуску, № шасі VF611GTA100008536;

- транспортний засіб моделі: RENAULT Magnum АЕ
390, 1997 року випуску, № шасі VF611GTA100004255;

- транспортний засіб моделі MAN Nutzfahrzeuge
18.410, 2000 року випуску, № шасі WMAH05ZZZ1G150241;

- транспортний засіб моделі: ВАЗ 2107, 2004
року випуску, № кузову ХТА2678;

- транспортний засіб моделі: ВАЗ 21104, 2005
року випуску, № кузову ХТА6762.

4. У задоволенні заяви позивача в іншій
частині відмовити.

5. Ухвала про вжиття заходів до
забезпечення позову набирає законної
сили з моменту її винесення та є
виконавчим документом у відповідності
до п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження".

6. Ухвалу може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в порядку,
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.

7. Примірники ухвали направити позивачу
(25006, м.Кіровоград, вул.Луначарського,
40/51 та 79034, м.Львів, вул.Листопадна, 11/25),
відповідачу (25006, м.Кіровоград,
вул.Дворцова, 24), третій особі - ТОВ
"Віконт" (25006, м.Кіровоград, вул.Дворцова,
10), Управлінню Державної автомобільної
інспекції УМВС України в
Кіровоградській області (25030,
м.Кіровоград, вул.Панфіловців, 22-Б),
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів Управління Державної
автомобільної інспекції УМВС України в
Кіровоградській області (25014,
м.Кіровоград, вул.Інженерів, 1а).

Головуючий суддя
Г.Б. Поліщук

Суддя
Н.М. Коваленко

Суддя
В.В.
Тимошевська