РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 906/1081/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

суддя
Мельник О.В. ,

суддя
Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання
Мухомеджанов Д.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кревель Мойзельбах"
на рішення господарського суду
Житомирської області від 10.12.13р. у
справі №906/1081/13

за позовом Антимонопольного комітету
України (м. Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кревель Мойзельбах"
(м.Новоград-Волинський, Житомирська
область)

про стягнення 80000,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Барбашов О.В. за дов. від
11.11.2013р. №300-122/08-10984;

відповідача - не з'явився;

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 10.12.2013р. у
справі №906/1081/13 (суддя Давидюк В.К.)
позов Антимонопольного комітету
України до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кревель Мойзельбах"
про стягнення 80000,00 грн. - задоволено.
Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги відповідають фактичним
обставинам справи та підтверджені
належними доказами.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Житомирської
області від 10.12.2013р., відповідач
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій з підстав,
вказаних у апеляційній скарзі, просить
рішення скасувати та прийняти нове,
яким у задоволенні позову в частині
стягнення штрафних санкцій відмовити.

В обґрунтування своєї позиції скаржник
в апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції передчасно
задоволено позов про примусове
стягнення штрафних санкцій, так як у
Антимонопольного комітету України
виникло право на вимогу сплати штрафу
лише з 14.11.2013р., у зв'язку із набранням
чинності рішення господарського суду
м. Києва у справі №910/7417/13, тому лише
після невиконання даної вимоги виникає
право на нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду у справі №906/1081/13
від 16.01.2014р. апеляційну скаргу ТОВ
"Кревель Мойзельбах" прийнято до
провадження, справу призначено до
слухання.

На виконання вимог ухвали суду від
16.01.2014р. позивач надіслав до
Рівненського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу №300-20.3/03-448 від
23.01.2014р. в якому вказав, що судове
рішення господарського суду
Житомирської області від 10.12.2013р. є
законним та обґрунтованим, прийнятим у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, за результатом
всебічного та повного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
тому просить суд апеляційної інстанції
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 04.02.2014р.
представник позивача заперечив проти
доводів та вимог скаржника, вважає що
рішення господарського суду
Житомирської області від 10.12.2013р.
ухвалене із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення - без змін.

Відповідач в призначене на 04.02.2014р.
судове засідання не з'явився, однак
03.02.2014р. на адресу суду надійшла
телеграма про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з неможливістю
повноважного представника відповідача
з'явитися в засідання суду.

Клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи не
підлягає задоволенню, оскільки
представництво інтересів сторони в
процесі не пов'язане з конкретним колом
осіб, тому відповідач не позбавлений
можливості уповноважити іншу особу на
участь у судовому засіданні, окрім того
судом не визнавалась обов'язковою явка
сторін в судове засідання (ухвала від
16.01.2014р.)

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
заслухавши пояснення представника
відповідача, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.11.12р. за результатами розгляду справи
№126-26.13/123-12 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу",
Антимонопольним Комітетом України
винесено рішення №864-р (а.с.6-9), яким
визнано, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кревель Мойзельбах",
не подавши Антимонопольному комітету
України інформацію на вимогу
державного уповноваженого
Антимонопольного комітету України від
18.10.11р. №126-29/03-9783 у встановлений ним
строк, вчинило порушення законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбачене п.13 ст. 50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції".
Пунктом 2 вказаного рішення за
порушення, зазначеного в пункті 1 цього
рішення на ТОВ "Кревель Мойзельбах"
накладено штраф у розмірі 40000,00 грн.

Згідно ст.1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України" від
26.11.93р., Антимонопольний комітет
України є державним органом із
спеціальним статусом, метою діяльності
якого є забезпечення державного
захисту конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом. Аналогічна норма
міститься в ст. 56 ч.2 Закону України "Про
захист економічної конкуренції".

Статтею 48 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" передбачено,
що за результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, зокрема, про: -
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; - припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; - накладення штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Рішення Антимонопольного комітету
України №864-р від 28.11.12р. надіслано
відповідачеві супровідним листом
№126-26/12-12660 від 06.12.12р. (а.с.10), яке
останній отримав 11.12.2012р., про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового рекомендованого
відправлення (а.с.11).

Твердження апелянта про те, що судом
першої інстанції передчасно
задоволено позов про примусове
стягнення штрафних санкцій, тому що у
Антимонопольного комітету України
виникло право на вимогу сплати штрафу
лише з 14.11.2013р., у зв'язку із набранням
чинності рішення господарського суду
м. Києва у справі №910/7417/13, є
необґрунтованим, оскільки у
відповідності до ч.3 ст.56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
відповідачу необхідно було здійснити
оплату накладеного Антимонопольним
комітетом України штрафудо 11.02.2013 року.

Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу
суб'єкт господарювання зобов'язаний
надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу (ч.8 ст. 56 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
відповідач у визначений ст. 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" строк, а саме: до 11.02.2013
року штраф у добровільному порядку не
сплатив, доказів суду, що підтверджують
сплату штрафу не надав.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Не погоджуючись з рішенням
Антимонопольного комітету України
№864-р від 28.11.12р., 11 лютого 2013 року ТОВ
"Кревель Мойзельбах" оскаржив його в
судовому порядку, звернувшись із
позовною заявою до господарського суду
м. Києва.

12 лютого 2013 року у справі №910/2626/13
господарським судом м. Києва винесено
ухвалу про повернення позовної заяви.
Дана ухвала була оскаржена до суду
апеляційної інстанції, постановою
якого від 11 квітня 2013 року залишена без
змін.

12 квітня 2013 року ТОВ «Кревель
Мойзельбах» повторно звернулось до
суду з позовом про визнання недійсним
рішення Антимонопольного комітету
України від 28.11.2012р. № 864-р "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції" після
усунення недоліків вказаних в ухвалі
від 12 лютого 2013 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 16.04.13р. було порушено провадження у
справі №910/7417/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кревель
Мойзельбах" до Антимонопольного
комітету України про визнання
недійсним рішення Антимонопольного
комітету України від 28.11.12р. №864-р, за
результатами розгляду якої рішенням
господарського суду м. Києва від 10.06.13р.
(а.с. 14-18), залишеного без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.11.13р. (а.с.
97-104), у задоволенні позову ТОВ "Кревель
Мойзельбах" відмовлено, у зв'язку із
порушенням строку оскарження рішення
Антимонопольного комітету України,
встановленого ч.1 ст. 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції".

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
суду, що рішення Антимонопольного
комітету України від 28.11.12р. №864-р у
справі №126-26.13/123-12 є чинним і підлягає
обов'язковому виконанню, оскільки
скаржником не подано доказів
скасування даного рішення у
встановленому законом порядку.

Згідно з приписами частини п'ятої
статті 56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", за кожний
день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу АМК.

Пунктом 20.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" визначено, що абзацами
третім - п'ятим частини п'ятої статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" передбачено зупинення
нарахування пені на час розгляду чи
перегляду господарським судом: справи
про визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України про
накладення штрафу; відповідного
рішення (постанови) господарського
суду. Отже, тривалість такого зупинення
визначається виключно періодом часу,
протягом якого фактично здійснювався
зазначений розгляд чи перегляд
(наприклад, у суді першої інстанції -
від дня порушення провадження у справі
до дня прийняття рішення в ній; у судах
апеляційної та касаційної інстанцій -
від дня прийняття апеляційної чи
касаційної скарги до дня прийняття
постанови), і в цей період не
включається час знаходження
матеріалів справи у суді, коли згадані
розгляд чи перегляд не здійснювалися.

У зв'язку з несплатою відповідачем
штрафу у добровільному порядку в строк
до 11.02.2013 року, позивачем нарахована
пеня в розмірі 1,5% від суми штрафу за
період з 12.02.2013р. по 15.04.2013р. та з 11.06.2013р.
по 22.07.2013р. в розмірі 63000,00 грн. (а.с. 4),
тобто, без урахування періоду, протягом
якого здійснювався розгляд справи
№910/7417/13 про скасування рішення
Антимонопольного комітету України (у
суді першої інстанції - з 16.04.2013р. по
10.06.2013р.; у суді апеляційної інстанцій -
з 20.09.2013р. по 14.11.2013р.).

Оскільки, у відповідності до частини
п'ятої статті 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" розмір
пені не може перевищувати розміру
штрафу, накладеного відповідним
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, то позивачем
заявлено до стягнення з відповідача
40000,00 грн. пені.

Судом не приймаються доводи апелянта з
приводу виникнення права у позивача на
стягнення штрафу з відповідача з
14.11.2013р., оскільки згідно норм
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи в суді
розпочинається з винесенням ухвали про
порушення провадження у справі (ст. 64
ГПК України).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає його обґрунтованим щодо
правомірності вимоги позивача про
стягнення пені в сумі 40000,00 грн., яка
узгоджується із вимогами чинного
законодавства України.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Житомирської
області від 10.12.2013 року відповідає
матеріалам справи, ґрунтується на
чинному законодавстві і підстав для
його скасування немає. Зазначені в
апеляційній скарзі доводи скаржника не
обґрунтовані та не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
не можуть бути підставою для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кревель
Мойзельбах" на рішення господарського
суду Житомирської області від 10.12.2013р. у
справі № 906/1081/13 - залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

3. Справу повернути до господарського
суду Житомирської області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Мельник О.В.

Суддя
Бучинська Г.Б.