ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.14р. Справа № 904/3683/13

За позовом Фізичної особи - підприємця
Печериці Софії Климентіївни, м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1: Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, м.
Дніпропетровськ

відповідача-2: Департаменту
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа-1: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР
"СІМ'Я", м. Дніпропетровськ

Третя особа-2: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Шина-Трейдінг",
м. Дніпропетровськ

Третя особа-3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: -
Дніпропетровська міська рада, м.
Дніпропетровськ

Третя особа-4, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: - Комунальне
виробниче житлове ремонтно -
експлуатаційне підприємство
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська

За участю Першого заступника прокурора
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області

про визнання недійсним типового
договору оренди комунального майна від
06.01.2005 р.

Суддя Рудовська
І.А.

Представники:

від позивача: Линник А.О. довіреність
№146 від 27.02.2013р.

від відповідача-1: представник не
з'явився

від відповідача-2: Плахотній С.В.
довіреність №10/3-144 від 30.12.2013р.

від третьої особи-1: представник не
з'явився

від третьої особи-2: представник не
з'явився

від третьої особи-3: представник не
з'явився

від третьої особи-4: Ніколаєнко Т.В.
довіреність б/н від 02.01.2014р.

за участю прокурора: Каюк М.С.
посвідчення №001456 видане 27.08.2012р.

Суть спору:

Фізична особа - підприємець Печериця
Софія Климентіївна звернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача-1:
Управління житлового господарства
Дніпропетровської міської ради та
відповідача-2: Департаменту
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради про визнання недійсним
типового договору оренди комунального
майна від 06.01.2005 р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що типовий договор оренди
комунального майна від 06.01.2005 р. повинен
бути визнаний з наступних підстав:

- зазначений договір позивач не
укладав та не підписував;

- згоди на укладення цього договору
позивач не давав;

- орендне нежитлове приміщення за
адресою: провулок Жоржинський, 2 у
м. Дніпропетровську в оренду
позивачу не передавалося і позивач
указане нежитлове приміщення в оренду
не приймав;

- Дніпропетровська міська рада не
являється власником нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
провулок Жоржинський, 2 у м.
Дніпропетровську;

- власником нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: провулок
Жоржинський, 2 у м. Дніпропетровську
являється ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР
"СІМ'Я" (, юр. адреса: вул.
Широка, 225, м. Дніпропетровськ, 49087);

- на даний час нежитлове приміщення,
розташоване за адресою: провулок
Жоржинський, 2 у м. Дніп ропетровську,
орендує та фактично займає ТОВАРИСТВО
З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ
"ШИНА-ТРЕЙДІНГ" (, юр. адреса:
площа В.І.Леніна, будинок 1, кімната 588, м.
Дніпропетровськ, 49028).

Посилаючись на ст.202, ст.203, ч.1-3, п. 5 ст.
203, ч.1 ст.215 просить суд визнати
недійсним типовий договір оренди
комунального майна від 06.01.2005 р. між
Управлінням житлового господарства
Дніпропетровської міської ради
(орендодавець) та фізичною особою -
підприємцем Печерицю С.К. про оренду
нежитлового приміщення: за адресою
Жоржинським, 2 м.Дніпропетровську.

Ухвалою суду від 10.07.2013 р. зупинено
провадження у справі до повернення
справи з висновком експертизи,
призначено судову почеркознавчу
експертизу та поставлено наступні
питання : - "Ким - суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою Печерицею Софією Кліментіївною
чи іншою особою виконано підпис :
"Печериця б/п" - у графі "Орендар"
типового договору оренди № 231 від 06
січня 2005 року?"; - "Ким суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою Печерицею Софією Кліментіївною
чи іншою особою виконано підпис в графі
прийняли : "ПП Печерица С.К.,
м.Дніпропетровск Донецьке шосе 111/64, б/п
Печериця" - в Акті приймання-передачі
від 10.01.2005 р. нежитлового приміщення по
провулку Жоржинський, 2 у м.
Дніпропетровську?

Ухвалою суду від 01.11.2013 р. поновлено
провадження у справі з 14.11.2013 р., справу
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 14.11.2013 р. зобов'язано
позивача надати : - вільні зразки
підпису і почерку Печериці Софії
Климентіївни за період 2004-2005 р.р., які
можуть знаходитися у заявах,
дорученнях, договорах, записах
особистого і робочого характеру (20-25
документів); - експериментальні зразки
підпису і почерку Печериці С.К., у тому
числі у вигляді тексту наступного
змісту: "ЧП Печерица С.К. г.
Днепропетровск Донецкое Шоссе 111/64 б/п
Печерица" (загальною кількістю 10-15
аркушів). Викликано Печерицю С.К. для
відбору експериментальних зразків
підпису і почерку, у тому числі у
вигляді тексту наступного змісту ЧП
Печерица С.К. г. Днепропетровск
Донецкое Шоссе 111/64 б/п Печерица"
(загальною кількістю 10-15 аркушів).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 01.11.13р.
провадження у справі № 904/3683/13
поновлено з 14.11.13р. та судове засідання
призначено на 14.11.13р.

14.11.13р., 03.12.13р. судові засідання не
відбулися, у зв'язку з перебуванням
судді Рудовської І.А. на лікарняному,
внаслідок чого провадження у справі №
904/3683/13 було зупинено.

Ухвалою суду від 25.12.2013 р. поновлено
провадження у справі з 30.01.2014 р., справу
призначено до розгляду у судове
засідання на 30.01.2014 р.

У судове засідання з'явився
представник позивача, вимог викладених
в ухвалі суду від 01.11.2013 р., а саме -
вільні зразки підпису і почерку
Печериці Софії Климентіївни за період
2004-2005 р.р., які можуть знаходитися у
заявах, дорученнях, договорах, записах
особистого і робочого характеру (20-25
документів); - експериментальні зразки
підпису і почерку Печериці С.К., у тому
числі у вигляді тексту наступного
змісту: "ЧП Печерица С.К. г.
Днепропетровск Донецкое Шоссе 111/64 б/п
Печерица" (загальною кількістю 10-15
аркушів) та явку Печериці С.К. для
відбору експериментальних зразків
підпису і почерку, у тому числі у
вигляді тексту наступного змісту ЧП
Печерица С.К. г. Днепропетровск
Донецкое Шоссе 111/64 б/п Печерица"
(загальною кількістю 10-15 аркушів) не
здійснив, у зв'язку з чим суд розглядає
справу за наявними матеріалами справи.

У ході розгляду справи позивачем
заявлені ряд клопотань а саме; 1.
зареєстрованого господарським судом
06.06.2013 р. просить суд витребувати у
Комунального виробничо житлового
ремонтно експлуатаційного
підприємства Красногвардійського
району м. Дніпропетровська
розпорядження управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської від 07.12.2004 р. № 1994(з60) про
передачу нежитлового приміщення по
провулку Жоржинський, 2 у м.
Дніпропетровську на балансі
Комунального виробничого житлового
ремонтно- експлуатаційного
підприємства Красногвардійського
району м. Дніпропетровська, технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна по
провулку Жоржинський , 2 у
м. Дніпропетровську, який є об'єктом
оренди по типовому договору оренди № 231
від 06.01.2005 р.; - 06.06.2013 р. про призначення
судової почеркознавчої експертизи; -
19.06.2013 р. витребувати у ПАТ "Мода -
Сервіс" належним чином завірені копії
Свідоцтва про право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований за
адресою: м.
Дніпропетровськ, провулок
Жоржинський, 2 та договір купівлі -
продажу вказаного об'єкту нерухомого
майна, укладений між ПАТ "Мода - Сервіс"
та ТОВ "Торгівельним центр" "Сім'я";-
19.09.2013 р. витребувати в Колективного
підприємства "Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" належними чином
завірену копію технічного паспорту
(інвентарна справа) на об'єкти
нерухомого майна, розташовані за
адресою: м. Дніпропетрвоськ,
провулок Жоржинський, 2 ; 01.07.2013 р.
витребувати у Дніпропетровської
міської ради належним чином завірену
копію свідоцтва про право власності на
об'єкт нерухомого майна - нежитлове
приміщення площею 123, 5 кв. м. по провулку
Жоржинський, 2 (літ. А-1)у м.
Дніпропетрвоську, або належним чином
завірену копії іншого документу на
підтвердження права власності на
вказаний об'єкт нерухомого майна; - 1.
Витребувати у Дніпропетровської
міської ради (Третя особа) належним
чином завірену копію Рішення
Днепропетровської міської ради
народних депутатів № 27.11.1991 року
"Перелік об'єктів коммунальної
власності" з усіма додатками (10
розділів). 2. Належним чином завірену
копію Рішення Днепропетровської
міської ради народних депутатів №46 від
27.11.1991 року "Перелік об'єктів
коммунальної власності" з усіма
додатками (10 розділів) долучити до
матеріалів справи у якості листів
доказів того, що нежитлове приміщення
площею 123.5 кв. м по провулку
Жорженський, м. Дніпропетровську, чи по
провулку Жоржинський, 2 у м.
Дніпропетровську не було об'єктом
права комунальної власності
Дніпропетровської міської ради (Третя
особа), не передавало: на баланс
Комунального виробничого
ремонтно-експлуатаційного
підприємства Красногвардійського
району м. Дніпропетровська
(нині Комунальне підприємство "Житлове
господарство Красноградійського
району" Дніпропетровської міської ради
(Третя особа), і, відповідно, вказане
нежитлове приміщення площею 123.5 кв. м не
могло бути об'єктом оренди за
оспорюваним типової договором оренди
№231 від 06.01.2005 року;- 10.07.2013 р.
витребувати в Дніпропетровської
міської ради належним чином завірену
копію рішення Дніпропетровської
міської ради про виведення з житлового
фонду квартир у будинку № 2 (Літ А-1) по
провулку Жоржинський у м.
Дніпропетровську; - 10.07.2013 р. в
Дніпропетровської міської ради та
комунального підприємства "Житлове
господарство Красногвардійського
району" Дніпропетровської міської ради
технічний паспорт на будинок № 2 (Літ
А-1) по провулку Жоржинський у
м.Дніпропетровську - оригінал для
огляду в судовому засіданні, належним
чином завірені ксерокопії для
доручення до матеріалів справи; 10.07.2013
р. витребувати у Дніпропетровській
міської ради належним чином завірену
копію рішення Дніпропетровської
міської ради належним чином завірену
копію рішення Дніпропетровської
міської ради про дачу дозволу на
передачу фізичній особі підприємцю
Печериці С.К. в оренду нежитлових
приміщень по провулку Жоржинський , 2 у
м. Дніпропетровську та
оригінал заяви (звернення) Печериці С.К.
про дачу дозволу на укладення договору
оренди комунальної власності по
провулку Жоржинський , 2 у м.
Дніпропетровську; подав також повторне
клопотання про задоволення клопотання
від 05.06.2013 р., від 19.06.2013 р., від 19.06.2013 р.,
від 01.07.2013 р., від 01.07.2013 р. від 01.07.2013 р.,
від 10.07.2013 р., від 10.07.2013 р.

Позивач підтримав вищевказані
клопотання та просив суд задовольнити
позовні вимоги вищевказаних підстав.

Відповідач-2: Департамент
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради у відзиві на позовну
заяву від 05.06.2013 р. просить суд
відмовити у задоволення позову,
визнати відповідача-2 - Управління
комунальної власності
Дніпропетровської міської ради
правонаступника неналежним
відповідачем у справі.

Третя особа-2: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Шина-Трейдінг" у
письмових поясненнях ( вих. № 0106/2013 від
01.06.2013 р. просить суд в задоволені
позову про визнання договору оренду
відмовити.

Третя особа-3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: -
Дніпропетровська міська рада просить
суд залишити без задоволення заявлені
клопотання позивача щодо витребування
доказів, а в задоволенні позовних вимог
- відмовити в повному обсязі.

Відповідач-2: Департамент
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради у заяві просить суд
застосувати наслідки спливу строку
позовної давності в порядку ч. 4 ст. 267 ЦК
України, оскільки початком перебігу
позовної давності визначається день,
коли особа довідалась про порушення
свого права (ч.1 ст. 261 ЦК України),
оскільки, з матеріалів справи, а саме -
поданих квитанцій, банківських виписок
та даних бухгалтерії КВЖРЕП
Красногвардійського району
вбачається, що ФОП Печериця С.К. з 2005 р.
сплачувала орендні платежі за оренду
комунального майна, що не залишає
сумнівів щонайменше в обізнаності
позивача про факт існування договору
оренди від 06.01.2005 р., відтак загальний
трирічний строк звернення з вимогами
про визнання договору оренди недійсним
позивачем пропущено.

Суд, дослідивши надані позивачем
клопотання, заслухавши пояснення
представників сторін вважає, що
відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Подача клопотань
спрямованих на штучне затягування
судового процесу, суперечить, зокрема,
вимогам статті 6 Конвенції про захист
праві людини і основоположних свобод
1950 року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи судом упродовж розумного
строку, в зв'язку з чим, зазначені
клопотання не підлягають задоволенню,
оскільки відповідно до ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України є безпідставними,
необгрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню та затягують
розгляд справи.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні 30.01.2014 року оголошені вступна
та резолютивна частини судового
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача 2, третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачів
4, прокуратури , оцінивши надані докази
в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено:

06.01.2005 р. між управлінням житлового
господарства міської ради в особі
Приваліхіної В.В. та СПД Печерицею С.К.
було укладено типовий договір оренди
комунального майна затверджено
рішенням міської ради від 09.04.2003 р. № 18/8
(далі- Договір).

Відповідно до п.1.1 орендодавець
передає, а орендар приймає у строкове
платне користування нежитлове
приміщення по пров. Жоржинському, 2 , яке
перебуває на балансу КВ ЖРЕП
Красногвардійського району
розпорядження УЖЕГ від 07.12.2004 р. № 1994 (360)
вартість якого визначено згідно зі
звітом про експертну оціну і становить
90 760 грн. для використання під магазин з
продажу меблів - 123, 5 кв. м.(а.с. 20-21).

За актом прийому передачі нежитлового
приміщення від 10.01.2005 р. КП ЖРЕП власник
передав ПП Перечириці С.К. нежитлове
приміщення площею 123, 5 кв. м. по провул.
Жоржинському, 2 (.а.с.22).

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Стаття 215 ЦК України встановлює, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу:

- зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин) й у цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Проте, чинне законодавство не
позбавляє особу, права або охоронювані
законом інтереси якої порушуються
укладенням нікчемного правочину,
звернутись до суду з позовом про
визнання такого правочину недійсним.

Про це йдеться й у п.20 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України №01-8/482 від 13.08.2008р. "Про деякі
питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені в доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008р.".

Частина 1 статті 216 ЦК України визначає,
що недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Натомість оспорюваний позивачем
Договір від 06.01.2005 р. повністю
відповідає нормам законодавства, у
тому числі вимогам ст. 203 ЦК України, а
саме, зміст Договору оренди не
суперечить нормам ЦК Украіни, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам, на момент
вчинення Договору мав необхідний
обсяг цивільної дієздатності,
волевиявлення сторін спірного
Договору було вільним та відповідало
внутрішній волі, Договір оренди
вчинений у письмовій формі,
встановленій законом для таких
договорів.

Типовий договір оренди комунального
майна від 06.01.2005 р. був укладений
позивачем з управлінням житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, про що було надано
оригінал Договору для огляду у
судовому засіданні. Кожний примірник
Договору має юридичну силу та був
переданий всім сторонам. Вказаний
Договір був укладений на нежитлове
приміщення, що розташоване по пров.
Жоржинський, 2 в м.Дніпропетровську та
знаходиться на балансі КВЖРЕП
Красногвардійського району, про що
також суду були надані відповідні
підтверджуючі документи.

Проте в позовні заяві, поданої
позивачем не наведено передбачених
законодавством підстав недійсності
договору, що оспорюється та не надано
доказів на підтвердження його
недійсності.

Підставами вважати , що спірний договір
є укладений відповідно до вимог
чинного законодавства є: 1) часткова
сплата позивачем орендної плати за
вказаним договором за користування
комунальним майном - нежитловим
приміщенням по пров. Жоржинський, 2 у
м.Дніпропетровську (а.с. 144-154), 2)
гарантійний лист щодо обов'язку сплати
орендної плати, 3) акти огляду
нежитлового орендованого приміщення.
Всі вище перелічені документи
знаходяться в матеріалах судової
справи і підтверджують факт часткового
виконання вищевказаного Договору
позивачем , що свідчить про те, що
Договір укладався з метою настання
його реальних наслідків.

Згідно ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу
України якщо одна із сторін здійснила
фактичні дії щодо його виконання,
правові наслідків таких дій
визначаються нормами Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 642 Цивільного кодексу
України, якщо особа, яка одержала
пропозицію укласти договір, у межах
строку для відповіді вчинила дію
відповідно до вказаних у пропозиції
умов договору (відвантажила товари,
надала послуги, виконала роботи,
сплатила відповідну суму грошей тощо),
яка засвідчує її бажання укласти
договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не сказано в
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

Приймаючи до уваги, що вищевказаний
Договір частково виконувався
позивачем то Договір оренди
нежитлового приміщення є укладеним та
підлягає безумовному та повному
виконанню з боку позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу на наступне:

Згідно із положеннями ст.. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідач -2 звернувся до суду із
заявою про застосування в порядку
ст.ст. 257, 267 ЦК України позовної
давності до вимоги про визнання
недійсним Договору, оскільки він був
підписаний 06.01.2005 р., а позивач
звернувся до суду лише 07.05.2013 р.

За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу яка його порушила.

Також слід зазначити наступні підстави
для відмови позивачу у позові, оскільки
початком перебігу позовної давності
визначається день, коли особа
довідалась про порушення свого права
(ч.1 ст. 261 ЦК України), оскільки , з
матеріалів судової справи , а саме -
поданих квитанцій, банківських виписок
та даних бухгалтерії КВЖРЕП
Красногвардійського району
вбачається, що ФОП Печериця С.К. з 2005 р.
сплачувала орендні платежі за оренду
комунального майна, що не залишає
сумнівів щонайменше в обізнаності
позивача про факт існування договору
від 06.01.2005 р.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення (ч. 3
ст. 267 ЦК України). Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Цивільний кодекс України не визнає
будь-яких інших (окрім трирічного)
спеціальній строків позовної давності
для звернення з вимогами про визнання
недійсним укладених договорів. Немає
жодних застережень щодо іншого, аніж
трирічний строк і в Постановах Пленуму
ВГСУ від 29.05.2013 №11 - "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними" №10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів".

Про поширення загального трирічного
строку на вимоги про визнання
недійсним господарських договорів
свідчить також і судова практика
(постанова Вищого господарського суду
України від 18 листопада 2009 р. у справі №
39/47пд; постанова Верховного Суду
України від 25.05.2004 у справі № 14/278).

Відтак, загальний трирічний строк
звернення з вимогами про визнання
Договору недійсним позивачем
пропущено.

Таким чином позивач був обізнаний про
існування Договору, а надто сплачував
орендні платежі за ним, що свідчить як
про визнання самого факту укладення
правочину, так і обізнаність факту
укладення, так і про обізнаність
позивача існуванням укладеного від
його імені. Відтак загальний трирічний
строк звернення з вимогою про визнання
Договору недійсним позивачем
пропущено і відновленню не підлягає.

Відтак суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню, тому суд
відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ст. 36
Господарського процесуального кодексу
України).

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судовий збір покладається на позивача,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України

Керуючись ст. ст. 47, 33-34, 36, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судовий збір віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України і може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Суддя

І.А.Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно

до статті 84 ГПК України " 03 "лютого 2014р.