ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

"29" січня 2014 р. Справа № 926/1254/13

За позовом Кельменецької районної
ради

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бруківка України»

про стягнення заборгованості - 55286,27
грн.

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Білоус
Н.М.

Представники:

від позивача - Мазур Д.П. (довіреність №
01-18/512.12 від 17.12.2013 року), Давиденко А.Я.
(довіреність № 02-23/42.14 від 28.01.2014 року)

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Кельменецька районна рада
звернулась з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Бруківка
України» про стягнення заборгованості
у сумі 55286,27 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на те, що 12 липня 2011 року
між сторонами було укладено договір
оренди майнового комплексу спільної
власності територіальних громад сіл,
селища Кельменецького району № 03-23/90.
Далі позивач стверджує, що відповідач
умови вказаного договору належним
чином не виконував, в результаті чого
за ним рахується заборгованість зі
сплати орендної плати у сумі 51811,67 грн.,
яка виникла за період з січня 2012 року по
17 квітня 2012 року, а також нарахована
пеня у сумі 3474,60 грн.

Ухвалою від 15 січня 2014 року суд залучив
до участі у справі третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - комунальне
підприємство «Кельменецьке об'єднання
по агропромисловому будівництву
«Райагробуд».

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, явку повноваженого представника
у судові засідання не забезпечив, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час і місце засідання суду.

При цьому, суд попереджав відповідача,
що у випадку його неявки у судове
засідання, спір буде вирішено без його
участі за документами наявними у
матеріалах справи.

Отже, не з'явлення у судові засідання
відповідача та не надання ним відзиву
на позовну заяву не перешкоджає
вирішенню спору по суті за наявними в
справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення його представника,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

12 липня 2011 року між Кельменецькою
районною радою та товариством з
обмеженою відповідальністю «Бруківка
України» було укладено договір оренди
майнового комплексу спільної
власності територіальних громад сіл,
селища Кельменецького району № 03-23/90,
відповідно до якого позивач на
підставі рішення ІV сесії районної ради
VІ скликання від 25 травня 2011 року №
93.4-6/11 передав, а відповідач прийняв в
оренду майновий комплекс цегельного
заводу с. Коновка комунального
підприємства «Кельменецьке об'єднання
по агропромисловому будівництву
«Райагробуд», який знаходиться за
адресою: с. Коновка, вул. Заводська, 39, з
метою використання для виробництва та
реалізації цегли. Вказаний об'єкт
оренди переданий позивачем
відповідачу по акту приймання-передачі
12 липня 2011 року.

Укладений між сторонами
вищезазначений договір набув чинності
з моменту підписання його сторонами і
повинен був діяти з 12 липня 2011 року по 07
липня 2014 року.

Однак, рішенням господарського суду
Чернівецької області від 05 квітня 2012
року по справі № 5027/101/2012 розірвано
укладений між сторонами 12 липня 2011 року
договір оренди майнового комплексу
спільної власності територіальних
громад сіл, селища Кельменецького
району № 03-23/90. Також, означеним
рішенням стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість з
орендної плати по вищезазначеному
договору у сумі 81405,27 грн. за період з 12
липня 2011 року по 31 грудня 2011 року та
пеню у сумі 1488,69 грн. за період з 11
жовтня 2011 року по 10 січня 2012 року.

15 травня 2012 року відповідач по акту
приймання-передачі повернув позивачу
об'єкт оренди.

Так, відповідно до пунктів 2.4., 2.7.
договору оренди № 03-23/90 від 12 липня 2011
року об'єкт оренди належить до спільної
власності територіальних громад сіл,
селища району і знаходиться на балансі
комунального підприємства
«Кельменецьке об'єднання по
агропромисловому будівництву
«Райагробуд». Майно об'єкта оренди
зараховується на позабалансовий
рахунок орендаря із зазначенням, що це
майно є орендованим.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.4., 3.5. договору оренди
№ 03-23/90 від 12 липня 2011 року встановлено,
що за користування об'єктом оренди
відповідач сплачує позивачу орендну
плату, розрахунок якої здійснюється на
підставі чинного Положення про порядок
розрахунку і використання плати за
оренду майна підприємств, організацій
та установ спільної власності
територіальних громад сіл, селища
Кельменецького району, затвердженого
рішенням районної ради, та на дату
підписання договору становить 14400,00
грн. за перший місяць оренди. Розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається з урахуванням
індексу інфляції за поточний місяць.
Орендна плата сплачується
відповідачем починаючи з дати
підписання акту приймання-передачі.
Останнім днем сплати орендної плати є
дата підписання сторонами акту
приймання-передачі при поверненні
об'єкта оренди позивачу або дати
примусового виселення відповідача.
Орендна плата сплачується
відповідачем на рахунок позивача
незалежно від наслідків господарської
діяльності відповідача щомісячно не
пізніше 10 числа місяця, слідуючого за
звітним кварталом.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач за період з 01 січня
по 17 квітня 2012 року орендну плату у
відповідності до умов договору
належним чином позивачу не сплатив, а
тому у нього перед позивачем за
вказаний період існує заборгованість з
орендної плати у сумі 51811,67 грн., а саме,
за січень 2012 року у сумі 14486,66 грн., за
лютий 2012 року у сумі 14515,63 грн., за
березень 2012 року у сумі 14559,18 грн., за 17
днів квітня 2012 року у сумі 8250,20 грн.

Також, за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання позивачем
нараховано відповідачу пеню у сумі 3474,60
грн. за період з 11 січня 2012 року по 18
квітня 2012 року.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачає, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті
11 Цивільного кодексу України
встановлюють, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно частини 3 статті 18 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Отже, відповідач зобов'язання щодо
сплати орендної плати у відповідності
до умов договору належним чином в
повній мірі не виконав, а тому повинен
сплатити на користь позивача
заборгованість у сумі 51811,67 грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до частини 1 статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно частини 3 статті 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 6.2. договору оренди № 03-23/90 від 12
липня 2011 року передбачено, що за
несвоєчасну сплату орендних платежів
відповідач сплачує на користь позивача
пеню в розмірі 0,5 % від розміру не
сплачених орендних платежів за кожний
день прострочення, але не більше
розміру, встановленого законодавством
України.

Відповідач неналежно та несвоєчасно
виконував грошові зобов'язання по
сплаті орендної плати, а тому має
сплатити позивачу пеню у сумі 3474,60 грн.

Судові витрати зі сплати судового
збору покласти на відповідача.

Керуючись статтями 42, 43, 22, 43, 49, 69, 75, 82, 821,
84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Бруківка
України» - м. Чернівці, вул. Прутська,
18-Б, код 37084238 на користь Кельменецької
районної ради - Чернівецька обл.,
Кельменецький р-н, смт. Кельменці, пл.
Центральна, 2, код 25076337 - заборгованість
у сумі 51811,67 грн., пеню у сумі 3474,60 грн. та
судовий збір у сумі 1720,50 грн.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

У судовому засіданні 29 січня 2014 року
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Рішення підписане та оформлене
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України 30 січня
2014 року.

Суддя О.С. Тинок