РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р.
Справа № 906/913/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуюча суддя
Сініцина Л.М.

судді
Гулова А.Г.

Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання
Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Приватного акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" від 08.01.2014 р.
на ухвалу господарського суду
Житомирської області від 24.12.13 р. у
справі № 906/913/13

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омелянівський
кар'єр" , с. Горщик, Коростенського
району, Житомирської оьласті

про зобов'язання повернути майно

за участю представників сторін:

від позивача: Дудченко С.М. - заступник
начальника відділу, довіреність в
справі;

від відповідача: Мачульний О.І. -
представник, довіреність в справі.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 24.12.2013 р.
(суддя Ляхевич А.А.) зупинено
провадження у справі № 906/913/13 за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Омелянівський кар'єр" про зобов'язання
повернути майно до вирішення по суті та
набрання законної сили рішенням суду у
справі господарського суду м. Києва №
910/14535/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Омелянівський кар'єр" до Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" про визнання
недійсним договору оренди під'їзних
залізничних колій № 2/ОЗК/08 від 17.09.2008 р.
При прийнятті ухвали суд виходив з
того, що при вирішенні даного спору у
справі № 906/913/13 неможливо самостійно
встановити наявність чи відсутність
обставин, що є предметом розгляду у
справі господарського суду м. Києва №
910/14535/13, оскільки суд зв'язаний
черговістю розгляду вимог, зважаючи, що
питання недійсності договору оренди №
2/ОЗК/08 від 17.09.2008 р. має бути розглянуто
першочергово відносно спору про
повернення майна, що ґрунтується на
цьому ж правочині.

Не погоджуючись із даною ухвалою,
Приватне акціонерне товариство
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" звернулося з
апеляційною скаргою від 08.01.2014 р., в якій
просить скасувати ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 24.12.2013 р. у справі № 906/913/13
посилаючись на те, що оскаржувана
ухвала винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з неповним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, та
невідповідністю висновків, викладених
в ухвалі, обставинам справи. На
підтвердження клопотання відповідача
про зупинення провадження надано для
огляду ухвалу господарського суду
міста Києва від 21.08.2013 р. у справі №
910/14535/13, роздруковану з Єдиного
державного реєстру судових рішень та
копію позовної заяви. Однак, із змісту
ухвали господарського суду міста Києва
від 21.08.2013 р. не вбачається можливим
точно ідентифікувати предмет позову, а
отже, не можливо встановити
взаємозв'язок між цією ухвалою та
копією позовної заяви наданої
позивачем. Позивачем було заявлено
клопотання про відкладення розгляду
справи та надання суду обґрунтованих
пояснень та належних доказів, але суд
відхилив клопотання позивача, чим
порушив положення статті 43 ГПК України,
якою встановлено обов'язок
господарського суду створювати
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства. Господарським судом
Житомирської області не було
враховано: що зазначені документи не
були оформленні у відповідності до
частини 2 статті 36 ГПК України; щодо
обов'язку позивача довести ті
обставини, на які він посилається
(стаття 33 ГПК України). Вимоги ГПК судом
першої інстанції не було виконано та
оригінали відповідних документів
відповідачем не надано, судом не
оглянуто. Суд задоволив клопотання про
зупинення виключно на припущеннях, без
належного обґрунтування та зібрання
належних доказів, чим порушив вимоги
статті 43 ГПК України та здійснив
повторне зупинення провадження у
справі № 906/913/13. Попереднє - до
вирішення по суті справи № 906/798/13 про
визнання права власності, було
скасовано постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
21.08.2013 р., залишеною без змін постановою
ВГСУ від 30.10.2013 р. Процесуальним
законодавством не передбачено
зупинення провадження у справі на
підставі існування пов'язаної з даною
справою іншої справи, що знаходиться в
провадженні іншого суду, але не
розглядається у даний момент, бо
провадження у справі зупинено.
Повторне винесення ухвали про
зупинення провадження у цій справі
порушує права позивача та суперечить
вимогам статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи упродовж розумного строку.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Омелянівський
кар'єр" у відзиві на апеляційну скаргу
просить відмовити повністю в
задоволенні апеляційної скарги ПАТ
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту", а
оскаржувану ухвалу від 24.12.2013 р.
залишити в силі, посилаючись на те, що
апеляційна скарга є необґрунтованою та
не підлягає задоволенню. Сторонами у
справі № 910/14535/13 є ПрАТ "К-Д МППЗТ" та
ТзОВ "Омелянівський кар'єр". Позивач
оскаржував в апеляційному порядку
ухвалу господарського суду м. Києва від
21.08.2013 р. у справі за № 910/14535/13, матеріали
якої йому, нібито, невідомі. Київський
апеляційний господарський суд
відмовив у задоволенні апеляційної
скарги ПрАТ "К-Д МППЗТ" та залишив
ухвалу господарського суду м. Києва від
21.08.2013 р. у справі за № 910/14535/13 без змін,
про що зазначив у своїй постанові від
30.09.2013 р. Доводи позивача щодо
необізнаності в обставинах справи №
910/14535/13 є такими, що не відповідають
дійсності та взагалі не можуть братися
до уваги та спростовуються текстом
оскаржуваної ухвали суду у даній
справі, в якій зазначено, що у справі №
910/14535/13 оспорюється саме вказаний
договір, що встановлено судом з копії
позовної заяви, оглянутої в судовому
засіданні 24.12.2013 р. та вбачається зі
змісту ухвали господарського суду м.
Києва від 21.08.2013 р. по справі № 910/14535/13.
Суд вірно вирішив відмовити у
задоволенні клопотання позивача про
відкладення розгляду справи. Суд
першої інстанції надав можливість
виконати обов'язок передбачений нормою
частини першої ст. 33 ГПК України.
Позивач у своїй позовній заяві просить
суд зобов'язати відповідача повернути
під'їзні залізничні колії довжиною 3,5
км, в тому числі 9 комплектів стрілочних
переводів, залізничні ваги та
приміщення вагового за адресою:
станція Гранітний, с. Горщик,
Коростенського р-ну, Житомирської
області Південно-Західної залізниці.
Однак, ухвалою господарського суду м.
Києва від 30.07.2013 р., порушено
провадження у справі № 910/14535/13 за
позовом ТзВ "Омелянівський кар'єр" до
ПрАТ "К-Д МППЗТ", предметом якого є
визнання недійсним договору № 2/ОЗК/08
оренди під'їзних залізничних колій від
17.09.2008 р., згідно якого ПрАТ "К-Д МППЗТ"
передало ТзВ "Омелянівський кар'єр" в
оренду під'їзні залізничні колії 3,5 км.
в тому числі 9 комплектів стрілочних
переводів інв. № 743, ваги залізничні
інв. № 12 та приміщення вагового інв. № 11
за адресою: ст. Гранітний, с. Горщик,
Коростенського району Житомирської
обл., що знаходяться на балансі
позивача. Як вірно встановлено
господарським судом Житомирської
області в судовому засіданні 24.12.2013 р.,
мова йде про одне й те ж саме нерухоме
майно, що розташоване за адресою:
Житомирська область, Коростенський
район, с Горщик. Судом першої інстанції
вірно встановлено, що визнання
недійсним договору № 2/ОЗК/08 оренди
під'їзних залізничних колій у справі №
910/14535/13 виключає можливість
задоволення позовних вимог ПрАТ "К-Д
МППЗТ" у справі № 906/913/13 господарського
суду Житомирської області про
зобов'язання ТзОВ "Омелянівський
кар'єр" повернути майно, так як
предметом спору у даних справах є
вимоги щодо одного й того ж самого
майна (під'їзні залізничні шляхи -
колії, залізничні ваги, будка вагонних
ваг - приміщення вагового). Спір про
визнання недійсним договору має бути
розглянутий першочергово відносно
спору про повернення майна, що
ґрунтується на цьому ж правочині.

Представник апелянта (позивача) в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі з підстав
зазначених в ній, наполягав на тому, що
неможливо зупинити провадження до
розгляду справи, провадження якої
зупинено і у даний момент вона не
розглядається; представник вважає
ухвалу господарського суду незаконною
та необґрунтованою; просив її
скасувати, а апеляційну скаргу -
задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційну скаргу заперечив
в повному обсязі з підстав зазначених у
відзиві, вважає ухвалу господарського
суду законною та обґрунтованою, а
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню; просив ухвалу залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін; розглянувши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, відзиву на
апеляційну скаргу; перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" (далі ПрАТ
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту") 26.06.2013 р.
звернулося до господарського суду
Житомирської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омелянівський
кар'єр" (далі ТзОВ "Омелянівський
кар'єр") про зобов'язання ТзОВ
"Омелянівський кар'єр" повернути ПрАТ
"Київ-Дніпровське МППЗТ" під'їзні
залізничні колії довжиною 3,5 км., в тому
числі 9 комплектів стрілочних
переводів, залізничні ваги та
приміщення вагової за адресою: станція
Гранітний, с. Горщик Коростенського
р-ну Житомирської області
Південно-Західної залізниці (а.с.2-4, т.І).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 27.06.2013 р.
порушено провадження у справі № 906/913/13
та призначено її розгляд на 09.07.2013 р.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 09.07.2013 р.
задоволено клопотання відповідача та
зупинено провадження у справі № 906/913/13
до вирішення по суті справи
господарського суду Житомирської
області № 906/798/13 за позовом ТзОВ
"Омелянівський кар'єр" до ПрАТ
"Київ-Дніпровське МППЗТ" про визнання
права власності за ТзОВ "Омелянівський
кар'єр" на під'їзну залізничну колію
довжиною 3 994,1 м., що знаходиться у с.
Горщик, Коростенського р-ну
Житомирської області; вагонні ваги, що
розташовані на під'їзній колії № 3 у с.
Горщик, Коростенського р-ну,
Житомирської області; будку вагонних
ваг, загальною площею 75,3 кв. м, що
розташована за адресою: Житомирська
область, Коростенський р-н, с. Горщик,
вул. Центральна, 71 та набрання рішенням
у справі № 906/798/13 законної сили (а.с.146-147,
т.І).

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 21.08.2013 р. у
справі № 906/913/13 ухвалу господарського
суду Житомирської області від 09.07.2013 р.
скасовано, справу передано на розгляд
до господарського суду Житомирської
області (а.с.171-175, т.І).

Постановою Вищого господарського суду
України від 30.10.2013 р. у справі № 906/913/13
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 21.08.2013 р. у
справі № 906/913/13 залишено без змін (а.с.
201-204, т.І).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 21.11.2013 р.
розгляд справи призначено на 24.12.2013 р.
(а.с.6, т.ІІ).

В клопотанні від 19.12.2013 р., яке надійшло
на адресу суду 23.12.2013 р., відповідач ТзОВ
"Омелянівський кар'єр" просив зупинити
провадження у справі, оскільки ухвалою
господарського суду м. Києва від 30.07.2013
р. відкрито провадження у справі №
910/14535/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Омелянівський кар'єр" до Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" про визнання
недійсним договору № 2/ОЗК/08 оренди
під'їзних залізничних колій від 17.09.2008
р., згідно якого ПрАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" передало в
оренду під'їзні залізничні колії 3,5 км.,
в т. ч. 9 комплектів стрілочних
переводів інв. № 746, ваги залізничні
інв. № 12 та приміщення вагової інв. № 11
за адресою: ст. Гранітний, с. Горщик
Коростенського району Житомирської
області, що знаходяться на балансі ПрАТ
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту". Позовні
вимоги ТзОВ "Омелянівський кар'єр" у
справі № 910/14535/13 грунтуються на тому, що
у 2013 році останньому стало відомо, що
зазначене у договорі № 2/ОЗК/08 оренди
під'їзних залізничних колій від 17.09.2008
р. майно ПрАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" не належить
та власником його є ТзОВ "Омелянівський
кар'єр". Рішення господарського суду м.
Києва у справі № 910/14535/13 має істотне
значення для вирішення справи № 906/913/13,
так як внаслідок її розгляду буде
встановлено безпідставність вимоги
ПрАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" до ТзОВ
"Омелянівський кар'єр" про зобов'язання
повернути вищезазначене спірне майно,
що саме і є предметом позову у справі №
906/913/13 (а.с.7-9, т.ІІ).

Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК
України, господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом, а
також у разі звернення господарського
суду із судовим дорученням про надання
правової допомоги до іноземного суду
або іншого компетентного органу
іноземної держави.

Згідно частин 1-3 пункту 3.16 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
статтею 79 ГПК України встановлено
вичерпний перелік підстав зупинення
провадження у справі. Зупинення
провадження у справі з інших підстав є
неправомірним. Відповідно до частини 1
статті 79 ГПК України господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому, пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини 2-4
статті 35 ГПК). Під неможливістю
розгляду даної справи слід розуміти
неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Пунктом 2.17 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
р. № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" передбачено, що якщо спір
про визнання недійсним правочину
(господарського договору) вирішується
одночасно з розглядом іншиим судом
іншої справи, позовні вимоги в якій
грунтуються на тому ж правочині
(зокрема, про стягнення коштів,
витребування майна, тощо), то наведене
згідно з частиною першою статті 79 ГПК
України може з урахуванням обставин
конкретної справи бути підставою для
зупинення провадження у такій іншій
справі до закінчення розгляду справи
про визнання правочину (господарського
договору) недійсним.

Зупинення провадження у справі - це
тимчасове й повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, що перешкоджають
подальшому руху процесу, і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

Для вирішення питання про зупинення
провадження у справі, суду необхідно у
кожному конкретному випадку з'ясувати,
як пов'язана справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою,
що розглядається іншим
судом і чим обумовлюється
неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, що розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення, та є
істотними для даної справи.

Іншим судом, про який йдеться у частині
1 статті 79 ГПК, є будь-який орган, що
входить до складу судової системи
України згідно з статтею 3 та частиною 2
статті 17 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів"; іншим судом може
вважатися й інший склад суду
(одноособовий чи колегіальний) в тому ж
самому судовому органі, в якому працює
суддя (судді), що вирішує (вирішують)
питання про зупинення провадження у
справі (частина 4 пункту 3.16 постанови
пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р.).

Неможливість розгляду справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі.

Як вбачається зі змісту копії позовної
заяви та ухвал господарського суду м.
Києва від 30.07.2013 р. та від 21.08.2013 р. по
справі № 910/14535/13, господарським судом м.
Києва розглядається справа № 910/14535/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омелянівський
кар'єр" до Приватного акціонерного
товариства "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" про визнання
недійсним договору № 2/ОЗК/08 оренди
під'їзних залізничних колій від 17.09.2008
р. Тобто, оспорюється саме договір, в
результаті закінчення дії якого
позивач у справі № 906/913/13 просить
зобов'язати відповідача повернути
майно (а.с.16-17,57-63, т.ІІ).

За правилами статті 627 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України)
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості

Згідно статті 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Норми чинного законодавства
встановлюють презумпцію правомірності
правочину (ст.204 ЦК України).
Недійсність оспорюваного правочину
встановлюється судом.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Згідно пункту 2.7 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" частиною третьою статті 207
ГК України передбачена і можливість
припинення господарського
зобов'язання лише на майбутнє. Якщо зі
змісту господарського договору
випливає, що зобов'язання за цим
договором може бути припинено лише на
майбутнє, оскільки неможливо повернути
усе одержане за ним (наприклад вже
здійснене користування за договором
майнового найму (оренди), користування
електроенергією, спожиті послуги,
зберігання, здійснене за відповідним
договором, тощо), то господарський суд
одночасно з визнанням господарського
договору недійсним (за наявності
підстав для цього) зазначає в
резолютивній частині рішення, що
зобов'язання за договором припиняється
лише на майбутнє. При цьому слід
враховувати, що зобов'язання
припиняються на майбутнє не на
підставі відповідної вказівки в
рішенні суду, а в силу закону, тому при
визнанні недійсним правочину
(господарського договору) зобов'язання
його сторін припиняються на майбутнє з
моменту набрання чинності рішення суду
про визнання правочину (договору)
недійсним, хоча б у судовому рішенні й
не було зазначено про таке припинення.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, позовні вимоги у ній
обґрунтовуються тим, що строк дії
договору № 2/ОЗК/08 оренди під'їзних
залізничних колій від 17.09.2008 р.,
відповідно до умов якого, з врахуванням
додаткових угод, ПрАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" передало в
оренду строком до 01.03.2013 р. під'їзні
залізничні колії довжиною 3,5 км., в т.ч. 9
комплектів стрілочних переводів,
залізничні ваги та приміщення вагової
за адресою: станція Гранітний, с. Горщик
Коростенського району Житомирської
області Південно-Західної залізниці,
закінчився, відповідач безпідставно
продовжує володіти майном і
зобов'язаний його повернути позивачу.

Позовні вимоги у справі № 910/14535/13
обґрунтовуються тим, що договір №
2/ОЗК/08 оренди під'їзних залізничних
колій від 17.09.2008 р. є недійсним, оскільки
не відповідає вимогам статтей 203, 215
Цивільного кодексу України, власником
переданого по оспорюваному договору є
ВАТ "Омелянівський кар'єр", а не ПрАТ
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту".

Враховуючи вищевикладені норми
чинного законодавства, задоволення
позовних вимог господарським судом м.
Києва по справі № 910/14535/13 і визнання
недійсним договору № 2/ОЗК/08 оренди
під'їзних залізничних колій від 17.09.2008
р. або відмова у їх задоволенні
безпосередньо не може вплинути на
оцінку доказів у справі № 906/913/13 та
кінцевий результат її розгляду,
оскільки навіть у разі визнання
недійсним договору, його може бути
визнано недійсним тільки на майбутнє,
що призведе до необхідності повернення
відповідачем у справі № 906/913/13 - ТзОВ
"Омелянівський кар'єр" орендованого
майна. Тобто, того самого майна, яке є
предметом спору у справі № 906/913/13 і яке
позивач - ПрАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" просить
зобов'язати ТзОВ "Омелянівський кар'єр"
йому повернути.

При прийнятті оскаржуваної ухвали,
вищенаведені обставини судом першої
інстанції не було враховано, що
призвело до порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач же у клопотанні про
зупинення провадження у справі не
навів обставин, які могли б бути
підставою для зупинення провадження у
даній справі та не підтвердив їх
доказами.

Господарський суд Житомирської
області, приймаючи процесуальне
рішення про зупинення провадження у
справі, не обґрунтував, які мають бути
встановлені обставини рішенням
господарського суду м. Києва у справі №
910/14535/13, що впливають чи можуть вплинути
на збирання та оцінку доказів у даній
справі - № 906/913/13, в тому числі і факти,
що мають преюдиційне значення для
даної справи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
місцевий господарський суд не був
позбавлений права при постановленні
рішення за результатами розгляду
позовної заяви у даній справі про
зов'язання ТзОВ "Омелянівський кар'єр"
повернути ПрАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" майно,
відповідно до вимог пункту 1 частини 1
статті 83 ГПК України, надати оцінку
даному договору та у разі необхідності,
визнати недійсним повністю чи у певній
частині пов'язаний з предметом спору
договір, який суперечить
законодавству, а також відповідно до
статті 112 ГПК України - переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, у разі їх
наявності.

Таким чином, у суду першої інстанції
були відсутні підстави для зупинення
провадження у справі № 906/913/13.

З огляду на наведене, розгляд
господарським судом м. Києва справи №
910/14535/13 не міг бути перешкодою для
встановлення відповідно до статті 43
ГПК України істотних обставин у даній
справі при її розгляді господарським
судом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної
ухвали суду першої інстанції,
підставою для зупинення провадження у
даній справі стала неможливість суду
самостійно вирішити питання щодо
дійсності (недійсності) договору №
2/ОЗК/08 оренди під'їзних залізничних
колій від 17.09.2008 р.

Частиною 1 статті 83 ГПК України
передбачено, що господарський суд
приймаючи рішення, має право визнати
недійсним повністю чи у певній частині
пов'язаний з предметом спору договір,
який суперечить законодавству.

Отже, встановивши, що зміст договору
суперечить чинному законодавству,
господарський суд, керуючись частиною 1
статті 83 ГПК України, може за власною
ініціативою визнати договір недійсним
повністю або частково.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що суд першої інстанції
недостатньо обґрунтував підстави
зупинення провадження у даній справі
та дійшов помилкового висновку про
неможливість розгляду даної справи та
зупинення у ній провадження до
вирішення справи № 910/14535/13, відтак
неправомірно зупинив провадження у
справі № 906/913/13 до вирішення по суті та
набрання законної сили рішенням суду у
справі господарського суду м. Києва №
910/14535/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Омелянівський кар'єр" до Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" про визнання
недійсним договору оренди під'їзних
залізничних колій № 2/ОЗК/08 від 17.09.2008 р.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 ГПК
України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

Підставами для скасування або зміни
рішення (ухвали) місцевого
господарського суду є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права
(пункт 4 частини 1 статті 104 ГПК України).

Оскільки ухвала господарського суду
Житомирської області від 24.12.2013 р. про
зупинення провадження у справі № 906/913/13
прийнята з порушенням норм
процесуального права, вона підлягає
скасуванню.

Згідно частини 7 статті 106 ГПК України у
випадках скасування апеляційною
інстанцією ухвал про відмову у
прийнятті позовної заяви або заяви про
порушення справи про банкрутство, про
повернення позовної заяви або заяви
про порушення справи про банкрутство,
зупинення провадження у справі,
припинення провадження у справі, про
залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи
про банкрутство без розгляду, справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Отже, справу необхідно передати до
місцевого господарського суду для
подальшого розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" від 08.01.2014 р.
слід задоволити, ухвалу господарського
суду Житомирської області від 24.12.2013 р.
про зупинення провадження у справі №
906/913/13 - скасувати, а справу передати на
розгляд господарського суду
Житомирської області.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що колегією не
приймаються до уваги доводи
апеляційної скарги щодо того, що
процесуальним законодавством не
передбачено зупинення провадження у
справі на підставі існування
пов'язаної з даною справою іншої
справи, що знаходиться в провадженні
іншого суду, але не розглядається у
даний момент, оскільки розгляд справи
судом - це одна із стадій судового
процесу, яка визначається змістом
діяльності суду першої інстанції і
виконуваних ним функцій в цій частині
розвитку судочинства. Шляхом розгляду
справ здійснюються функції правосуддя
і виконуються завдання судочинства -
захист прав і законних інтересів
сторін, але у процесі судового розгляду
справ можуть виникати обставини
суб'єктивного і об'єктивного характеру,
які перешкоджають суду розглянути
справу по суті і постановити рішення.
Ускладнення в процесі судового
розгляду можливі в процесуальних
формах тимчасового припинення
здійснення процесуальних дій у справі
і закінчення провадження в ній. Таке
тимчасове припинення процесуальних
дій настає внаслідок відкладення
розгляду справи і зупинення
провадження у справі.

Згідно підпункту 4.8 пункту 4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" № 7 від
2 лютого 2013 року із подальшими змінами і
доповненнями, якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК або судом
касаційної інстанції скасовано ухвалу
з числа зазначених у частині четвертій
статті 111-13 ГПК з передачею справи на
розгляд суду першої інстанції, то
розподіл сум судового збору,
пов'язаного з розглядом відповідних
апеляційної та/або касаційної скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК.

Керуючись статтями 32, 33, 34, 49, 99, 101, 103 - 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" від 08.01.2014 р.
задоволити.

Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 24.12.2013 р. у
справі № 906/913/13 скасувати.

Справу № 906/913/13 передати до
господарського суду Житомирської
області для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Л.М. Сініцина

Судді
А.Г. Гулова

Г.Є.Олексюк