РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 906/736/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Савченко Г.І.

суддя
Миханюк М.В. ,

суддя
Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання Новак
Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС" на
рішення господарського суду
Житомирської області від 22.07.13р. у
справі №906/736/13 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Житомирської міської ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця"

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача - Поліщук О.Г. - представник
за довіреністю №26/2 від 02.01.2013р.;

від відповідача - Власюк О.І. (директор),
Власюк Є.В. - представник за довіреністю
№11 від 02.09.2013р.;

від третьої особи - Пархомчук Л.М. -
представник за довіреністю №3184-НЮ від
16.07.2013р.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 22.07.13р. у
справі №906/736/13 позов задоволено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС" звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0051 га по вул. Вокзальній, 23-В у м.
Житомирі, з приведенням її у придатний
для використання стан, шляхом знесення
паркану з бетонних плит.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС" на користь
Житомирської міської ради - 1147,00 грн.
судового збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, Відповідач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС"
звернулось до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду скасувати,
справу направити на новий розгляд до
місцевого господарського суду.

Апелянт вважає, що оскаржене рішення
прийняте з порушенням норм
процесуального і матеріального права
та грубо порушує його права.

Доводить, що суд першої інстанції
обґрунтував своє рішення припущеннями
у вигляді перевірок, приписів та
листуванням, які у відповідності із ст.
34 ГПК України є неналежними доказами та
не можуть бути доказами самовільного
встановлення паркану та самовільного
зайняття земельної ділянки ТОВ
"Алекор-МС". Вважає, що такими
припущеннями є: акт перевірки
дотримання суб`єктами господарювання
вимог земельного законодавства від
07.02.2013р. №24018 Управління контролю за
використанням та охороною земель
Держсільгоспінспекції в Житомирській
області (а.с. 8,15, а.с. 9-14) та припис про
усунення порушень земельного
законодавства від 07.02.2013 р. №24013 (а.с 16).

Доводить, що судом неправильно
обґрунтовано договір №2927 про подачу та
збирання вагонів на колію №50 при
станції Житомир Південно-Західної
залізниці від 04.06.2013р. по 04.06.2018р.
укладеного між відповідачем ТОВ
"Алекор-МС" та третього особою
Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Південно-Західна
залізниця». За вказаним договором у
межах смуги відведення залізниці
зайнята площа земельної ділянки 51 кв.м.
пристроями та вантажем, що належить
залізниці.

Суд обґрунтовує рішення тим, що на
смузі відведення залізниці відповідно
до п. 1.5. Правил обслуговування
залізничних під'їзних колій - у межах
смуги відведення залізниці наявність
штучних споруд, і цим же рішенням
вказує на незаконність паркану як
споруди.

Поза увагою суду залишилося те, що ТОВ
"Алекор-МС" має дозвіл на виконання
робіт підвищеної небезпеки №421.11.18-37.10.0
від 18.10.2011р..

На думку апелянта, позивач не довів
суду, що його права та охоронювані
законом інтереси порушені. Позивач не
довів, що саме паркан заважає
використовувати земельну ділянку
площею 51 кв. м., яка у відповідності до
договору №2927 про подачу та збирання
вагонів на колію №50 при станції
Житомир Південно-Західної залізниці
зайнята пристроями та вантажем
відповідача.

Апелянт доводить, що права позивача
Житомирської міської ради не порушені,
оскільки спірна земельна ділянка у
державній власності.

В судовому засіданні представники
апелянта підтримують доводи
апеляційної скарги.

Представники позивача та третьої особи
заперечують доводи апеляційної скарги,
однак визнають, що спірна земельна
ділянка належить до земель державної
власності.

Дослідивши докази у справі, судова
колегія Рівненського апеляційного
господарського суду встановила.

Управлінням контролю за використанням
та охороною земель
Держсільгоспінспекції в Житомирській
області, відповідно до вимог ст.ст. 6, 10
Закону України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель" та
на виконання вимоги Коростенського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
Житомирської області було здійснено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства ТОВ "Алекор-МС" при
використанні земельної ділянки по вул.
Вокзальній, 23-В в м. Житомирі ( а.с.8,15).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ
"Алекор-МС" за вказаною адресою
використовує земельну ділянку
загальною площею 0,2164 га відповідно до
договору оренди земельної ділянки від
07.12.2007р. (а.с.19), який укладений
відповідно до рішення 18 сесії
Житомирської міської ради 5 скликання
№ 462 від 21.11.2007р та зареєстрований у
відділі Житомирської регіональної
філії Центру ДЗК 08.02.2008 р. за № 85.

Під час обстеження вказаної земельної
ділянки, відповідно до акту перевірки
від 07.02.2013р. № 24018 (а.с.9-14) було
встановлено, що вона по периметру
огороджена парканом з бетонних плит з
порушенням меж земельної ділянки
(визначених обумовленим вище
правовстановлюючим документом),
внаслідок чого зайнято частину
земельної ділянки площею 0,0051 га, що
перебуває у користуванні
Коростенського відділку
Південно-Західної залізниці
відповідно до державного акта на право
постійного користування землею, який
виданий на підставі рішення виконкому
Житомирської міської ради народних
депутатів від 22.06.2000р. за № 399 (а.с.31-38) та
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею № 640.

На момент перевірки правовстановлюючі
документи у ТОВ "Алекор-МС" на земельну
ділянку площею 0,0051 га відсутні. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у власність або
надання у користування обумовленому
суб'єкту господарювання, чи іншого
вчиненого правочину щодо даної
земельної ділянки також відсутні.

В порядку вимог ст. 144 Земельного
кодексу України та ст.6 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
керівнику ТОВ "Алекор-МС" було видано
припис про усунення порушень вимог
земельного законодавства від 07.02.2013р. №
24013 (а.с.16).

З метою відкриття провадження у справі
про адміністративне правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.53-1 КУпАП, на адресу керівника ТОВ
"Алекор-МС" направлялось відповідне
повідомлення про виклик, у зв'язку з
виявленими порушеннями вимог
земельного законодавства від 06.03.2013р. №
28 (а.с.18), яке останнім не виконано.

Позивачем пред'явлено позов про
звільнення відповідачем - ТОВ
"Алекор-МС" самовільно зайнятої
земельної ділянки площею 0,0051га за
адресою: м.Житомир,вул.Вокзальна,23-В, що
перебуває у користуванні
Коростенського відділку
Південно-Західної залізниці.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
на момент перевірки правовстановлюючі
документи у ТОВ "Алекор-МС" на земельну
ділянку площею 0,0051 га відсутні. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у власність або
надання у користування обумовленому
суб'єкту господарювання, чи іншого
вчиненого правочину щодо даної
земельної ділянки також відсутні, що в
свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
свідчить про факт самовільного
зайняття земельної ділянки площею 0,0051
га.

Давши оцінку доказам у справі, судова
колегія Рівненського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
оскільки апеляційній інстанції не
надано права передачі справи на новий
розгляд до місцевого господарського
суду. Задовольняючи позовні вимоги,
місцевий господарський суд прийшов до
висновку про відсутність у ТОВ
"Алекор-МС" правовстановлюючих
документів на земельну ділянку та
відсутність відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування, свідчить про факт
самовільного зайняття земельної
ділянки площею 0,0051 га.

Збудований відповідачем на землях
залізниці, паркан з бетонних плит
свідчить про фактичне використання
товариством не наданої йому земельної
ділянки.

Той факт, що паркан встановлений саме
відповідачем свідчить його лист №2 від
01.06.12, в якому ТОВ Алекор-МС" зазначає, що
бетонний паркан не є капітальною
спорудою і був зведений тимчасово з
метою запобігання пожежній та
вибуховій небезпеці на час проведення
газополум'яних робіт.

Таким чином, за договором №2927 Державне
територіально-галузеве об'єднанням
"Південно-Західна залізниці" лише
надало ТОВ "Алекор-МС" у тимчасове
користування колію №50.

У пункті 3 договору №2927, зазначено, що у
межах смуги відведення залізниці
зайнято пристроями та вантажем
вантажовласника ділянку землі площею 51
кв.м.

Вказаним пунктом договору сторони
підкреслили належність Державному
територіально-галузевому об'єднанню
"Південно-Західна залізниці" вказаного
відрізку земельної ділянки.

Щодо правомірності знаходження на
спірній земельній ділянці пристроїв та
вантажів вантажовласника слід
зазначити наступне.

Під пристроями у межах смуги
відведення залізниці згідно п.1.5
Правил, вважається наявність штучних
споруд, вагових приладів, пристроїв і
механізмів, призначених для
навантаження, вивантаження, очищення,
промивання і підготовки для
навантаження залізничних вагонів,
маневрових пристроїв, лебідок,
локомотивного і вагонного
господарства, промислових станцій,
гірок, напівгірок, витяжних колій,
засобів СЦБ і зв'язку, які
використовуються у поїзній і
маневровій роботі, та інших пристроїв і
механізмів, призначених для роботи з
вагонами і локомотивами залізниць.

Бетонний паркан ніяким чином не
призначений для роботи з вагонами і
локомотивами залізниць.

Дозволу на зведення бетонного паркану,
на землях залізниці, товариство не
отримувало.

Договір про подачу та забирання
вагонів №2927 не є правовстановлюючим
документом на земельну ділянку площею
0,0051га, яка знаходиться по вул.
Вокзальній, 23-В в м. Житомирі.

Правовстановлюючі документи (договір
оренди, державний акт на право
постійного користування землею) у ТОВ
"Алекор-МС" на земельну ділянку площею
0,0051 га відсутні.

Судова колегія вважає, що такі висновки
місцевого господарського суду не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 152 ЗК
України, власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється, у тому
числі шляхом: відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, відшкодування
заподіяних збитків.

Згідно зі ст. 212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Однак, як встановлено судовою колегією
Рівненського апеляційного
господарського суду, ТОВ "Алекор-MС" у
своїй господарській діяльності
використовує земельну ділянку
загальною площею 0,2164 га по вул.
Вокзальна, 23-В у м. Житомирі, відповідно
до договору оренди земельної ділянки
від 7 грудня 2007 року, який укладений
відповідно до рішення 18 сесії
Житомирської міської ради 5 скликання
№462 від 21 листопада 2007 року.

7 лютого 2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в
Житомирській області було проведено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства позивачем. Під час
обстеження вказаної земельної ділянки
встановлено, що вона по периметру
огороджена парканом з бетонних плит з
порушенням меж земельної ділянки,
внаслідок чого зайнято частину
земельної ділянки площею 0,0051 га, що
перебуває у користуванні
Коростенського відділку
Південно-Західної залізниці
відповідно до державного акта на право
постійного користування землею, який
виданий на підставі рішення виконкому
Житомирської міської Ради народних
депутатів від 22.06.2000 за № 399 та
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №640. На момент
перевірки право власності,
користування земельною ділянкою TOB
"Алекор-MC" не оформлене відповідно до
вимог діючого законодавства.

За результатами вказаної перевірки
відповідач виніс припис №24013 від 7
лютого 2013 року в якому зобов'язав TOB
"Алекор-МС" усунути виявлені порушення
вимог земельного законодавства.

На виконання вимог даного припису між
TOB "Алекор - MC" та Державним
територіально - галузевим об'єднанням
"Південно - Західна залізниця" 4 червня
2013 року було укладено Договір № 2927 про
подачу та забирання вагонів на колію
№50 при станції "Житомир" Південно -
Західної залізниці. Відповідно до умов
п.1 вказаного договору, здійснюється
подача, розставлення на місця,
навантаження, вивантаження і забирання
вагонів з колії №50 станції Житомир, які
належить Залізниці і обслуговується
локомотивом Залізниці. Пунктом 3
вказаного договору відповідачу надано
право у межах смуги відведення
залізниці зайняти пристроями та
вантажем відповідача, як
вантажовласника ділянку площею 51 кв.м
тобто 0,0051 га. Даний договір укладено
строком на 5 років та його дія в часі
визначена в період з 4 червня 2013 року по
4 червня 2018 року.

17 червня 2013 року
Держсільгоспінспекцією України було
складено акт обстеження №13/05 земельної
ділянки та акт про відмову у проведенні
планової/ позапланової перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Земельного
кодексу України до земель державної
власності, які не можуть передаватися у
комунальну власність, належать
земельні ділянки, що використовуються
Чорноморським флотом Російської
Федерації на території України на
підставі міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, земельні
ділянки, на яких розташовані будівлі,
споруди, інші об'єкти нерухомого майна
державної власності, а також земельні
ділянки, які перебувають у постійному
користуванні органів державної влади,
державних підприємств, установ,
організацій, крім випадків передачі
таких об'єктів у комунальну власність.

Згідно з статтею 5 Закону України «Про
залізничний транспорт» майно,
закріплене за залізницями,
підприємствами, установами та
організаціями залізничного транспорту
загального користування, є
загальнодержавною власністю.

Аналізуючи наведене, спірна земельна
ділянка площею 51 кв.м., відноситься до
земель державної власності. Тому,
зазначення у акті обстеження земельної
ділянки, що форма власності є
комунальною є неправильним, так як
земельна ділянка відноситься до земель
державної власності.

Відповідно до статті 67 Земельного
кодексу України до земель транспорту
належать землі, надані підприємствам,
установам та організаціям
залізничного, автомобільного
транспорту і дорожнього господарства,
морського, річкового, авіаційного,
трубопровідного транспорту та
міського електротранспорту для
виконання покладених на них завдань
щодо експлуатації, ремонту і розвитку
об'єктів транспорту.

Тому, зазначення у акті обстеження
земельної ділянки, що категорія земель
відноситься до житлової та громадської
забудови, теж є неправильним і
перевіряючий мав вказати категорію
земель - землі транспорту.

В акті зазначено, що незважаючи на
припис, паркан що огороджує земельну
ділянку позивачем не демонтовано,
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0051 га товариством не звільнено
та останній продовжує її
використовувати в своїй господарській
діяльності.

З зазначеним судова колегія не
погоджується, адже в згаданому приписі
відсутня вимога щодо обов'язку TOB
"Алекор - MC" демонтувати паркан або
звільнити земельну ділянку площею 0,0051
га.

Як зазначено судовою колегією на
виконання припису в частині усунути
виявлені порушення вимог земельного
законодавства позивачем укладено
Договір з землекористувачем Державним
територіально - галузевим об'єднанням
"Південно - Західна залізниця", у якого
на законних підставах перебуває в
користуванні вказана земельна ділянка
площею 0,0051 га для здійснення законної
статутної господарської діяльності,
для провадження якої останній і
отримав її в постійне користування.

Тому є неправильним зазначення в акті
обстеження від 17.06.2013р. обставин про
самовільне зайняття відповідачем
земельної ділянки площею 0,0051 га в м.
Житомир по вул. Вокзальній, 23-В та факт
невиконання припису відповідачем з
огляду на те, що використовує її на
підставі Договору від 04.06.2013р., оскільки
вказана земельна ділянка межує з
залізничною колією, та підприємство
вимушене при здійсненні навантаження
та розвантаження вантажів до вагонів
на колії №50 Південно - Західної
залізниці здійснювати її використання.

Таким чином, судова колегія
Рівненського апеляційного
господарського суду погоджується з
доводами відповідача, що судом першої
інстанції не було перевірено
правосуб'єктності Житомирської
міської ради по даній земельній
ділянці. На підставі ЗУ №5245- IV «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності»
від 06.09.2012р., який вступив в силу 01.01.13р.,
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку площею 0,0051 га у
позивача відсутні. Адже вказана
земельна ділянка є землями державної
власності, тобто права та інтереси
позивача Житомирської міської ради не
порушені.

Судова колегія погоджується з доводами
відповідача про відсутність
самовільного зайняття земельної
ділянки з огляду на договір №2927 про
подачу та забирання вагонів на колію
№50 при станції Житомир Південно -
Західної залізниці. Крім того, об'єкт на
спірній земельній ділянці є "пристрій
огороджувальний" необхідний для
здійснення даного виду діяльності та
охорони праці, тому не перебуває на
балансі підприємства та не зазначений
як нерухоме майно у свідоцтві про право
власності, не виходить за межі спірної
земельної ділянки.

Факт відсутності спору щодо порушення
меж земельної ділянки в судовому
засіданні підтверджений представником
позивача.

До спірних взаємовідносин в силу того,
що сторони за договором №2927 працюють з
об'єктами підвищеної небезпеки,
необхідно застосовувати державні
міжгалузеві нормативні акти про
охорону праці.

Апелянт посилаючись на Акт обстеження
засобу захисту від 29.01.2014р (а.с. 198),
складений комісією фахівців, які мають
необхідний рівень знань та навичок, що
підтверджують їх посвідчення.
Відповідно до якого пункт №2.1.3 «Правил
охорони праці під час виконання
навантажувально-розвантажувальних
робіт на залізничному транспорті»
НПАОП 63.21-1.22-07, вимагає виконання ГОСТу
12.3.009-76.

У свою чергу ГОСТ 12.3.009-76 «Работы
погрузочно-разгрузочные» - пункт №2.18.
вимагає: «При погрузке (выгрузке)
металлов злектромагнитными и
грейферными захватами, зона подьема и
перемещения грузов должна быть
ограждена»

ГОСТ 12.4.125-83 «Средства коллективной
защиты работающих от воздействий
механических факторов» у пунктах №2, 2.1,
2.2, ставить чітки вимоги до пристроїв
огороджувальних, роз'яснюючи, що:
«Оградительное устройство-устройство
защиты, устанавливаемое между опасными
производственными фактором и
робочими».

Згідно вище приведених державних
стандартів (ГОСТів) - споруда вздовж
колії №50 є засобом колективного
захисту працівників від дії механічних
факторів, а саме, згідно ГОСТ 12.4.125-83
«пристрій огороджувальний». При чому
від бетонованої огорожі, його
відрізняють не тільки відповідність
державним стандартам (ГОСТам), а і
наявність таких необхідних чинників
як:

- Статус об'єкта робіт підвищеної
небезпеки (дозвіл №421.11.18-37.10.0 від
18.10.2011р.) (а.с. 229).

- Наявність машин та механізмів ( кран
козловий спеціальний ККС-12,5-32, що
зазначений у дозволі, електромагнітний
захват - шайба).

- Наявність визначеної небезпечної
зони (технологічна карта).

Відповідно до ст. 101 ГПК України судова
колегія приймає від апелянта як новий
доказ Акт обстеження засобу захисту
від 29.01.2014р., оскільки суд першої
інстанції обмежився лише поясненнями
працівників Коростенської дирекції
залізничних перевезень щодо характеру
огорожі. Даний акт складений після
прийняття рішення у справі, тому не міг
бути поданий суду першої інстанції.

Акт від 29.01.2014р. складений на підставі
положення «Про комісію з питань
охорони праці підприємства».

За таких обставин, рішення місцевого
господарського суду підлягає
скасуванню, позов задоволенню не
підлягає. Судові витрати покладаються
на позивача.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Алекор-МС"
на рішення господарського суду
Житомирської області від 22.07.13р. у
справі №906/736/13 задоволити частково.
Рішення господарського суду
Житомирської області від 22.07.13р. у
справі №906/736/13 скасувати. Прийняти нове
рішення. В позові відмовити.

2. Стягнути з позивача Житомирської
міської ради (10014, м.Житомир, майдан
ім.С.П.Корольова,4/2; код 13576954) на користь
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алекор - МС"
(м.Житомир, вул.Вокзальна,23-В; код 33177826) -
573 грн. 50 коп. витрат по судовому збору
за розгляд апеляційної скарги.

3. Місцевому господарському суду видати
наказ.

4. Матеріали справи №906/736/13 повернути до
господарського суду Житомирської
області.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Савченко Г.І.

Суддя
Миханюк М.В.

Суддя
Сініцина Л.М.