ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ
РІШЕННЯ

27 січня 2014 року
Справа № 913/3381/13

Провадження № 6/913/3381/13

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень", м.
Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Свердловантрацит", м. Свердловськ
Луганської області

про стягнення 32 000 грн. 00 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Алексєєв С.С.,
довіреність № 28 від 01.01.2014;

від відповідача - представник не
прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
штрафу в сумі 32 000 грн. 00 коп., згідно
ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України
за невірне зазначення маси вантажу в
залізничній накладній.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, але надав до суду відзив на
позовну заяву від 23.12.2013 № 1654 та
клопотання про зменшення розміру
штрафних санкцій.

Так, за відзивом, відповідач зазначає,
що розбіжності, які виникли між даними,
внесеними до накладної, та даними
зважування залізниці були виявлені
залізницею. Залізниця не понесла
жодних збитків, а, навпаки, отримала
прибуток, та отримала від відправника
провізну плату у повному розмірі. Крім
того, надлишок вантажу вигідний
залізниці і як наслідок розбіжності
між даними, внесеними до накладної, та
даними зважування залізниці.

Крім того, представником відповідача
подано заяву з відповідними додатками
до неї про зменшення розміру штрафу в
десять разів. В обґрунтування поданої
заяви відповідач зазначає, що
підприємство перебуває у складному
фінансовому становищі. Так, за 9 місяців
2013 року підприємство має збитки у сумі
998 327 тис. грн. та поточні зобов'язання в
сумі 5 254 455 тис. грн.

Вказані відзив та клопотання
відповідача долучені до матеріалів
справи.

Представник позивача проти зменшення
розміру штрафу заперечив.

Суд перейшов до розгляду справи по
суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 зі станції Довжанська
Донецької залізниці Товариство з
обмеженою відповідальністю "ДТЕК
Свердловантрацит" здійснило
відправлення групи вагонів, в тому
числі і вагонів №№ 66169426, 65399909 за
накладною № 48473557 на станцію
призначення Ігрень Придніпровської
залізниці вантажоодержувачу ДП "УТЛЦ".

04.07.2013 при прибутті вагонів на станцію
призначення Ігрень Придніпровської
залізниці на замовлення
вантажоодержувача було проведено
переважування маси вантажу у вагонах,
відправлених за вказаною накладною.

За результатами переважування
встановлено, що:

- фактична вага вантажу у вагоні № 66169426
не відповідає заявленій у супровідній
накладній, а саме виявлено, що маса
нетто складає 66 300 кг, замість 69 000 кг, що
на 2 700 кг менше, ніж визначено у
накладній;

- фактична вага вантажу у вагоні № 65399909
не відповідає заявленій у супровідній
накладній, а саме виявлено, що маса
нетто складає 67 900 кг, замість 70 000 кг, що
на 2 100 кг менше, ніж визначено у
накладній.

Переважування здійснено за участю
представників станції і
вантажоодержувача, за результатами
якого складено акт загальної форми №
111 від 04.07.2013 і комерційний акт АА №
045032/212 від 04.07.2013.

Оскільки відповідачем був припущений
факт невірного зазначення у накладній
маси вантажу, позивач нарахував штраф
відповідно до положень ст.ст. 118, 122
Статуту залізниць України у сумі 32 000
грн. 00 коп., який просить стягнути на
свою користь.

Відповідач проти позову заперечує та
просить зменшити суму штрафу.

Оцінивши матеріали справи та доводи
сторін у їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення. Загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України,
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України, накладна - це
основний перевізний документ
встановленої форми, оформлений
відповідно до цього Статуту та Правил
перевезення вантажів і наданий
залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут залізниць України (далі - Статут)
визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, які користуються
залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).
На підставі цього Статуту Мінтрансом
затверджені Правила перевезень
вантажів, які є обов'язковими для всіх
юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач за
накладною № 48473557 від 01.07.2013 зі станції
Довжанська Донецької залізниці
відправив групу вагонів з вантажем:
вугілля - антрацит на станцію
призначення Ігрень Придніпровської
залізниці вантажоодержувачу
ДП "УТЛЦ".

Відповідно до ст. 24 Статуту, залізниця
має право перевірити правильність
відомостей про вантаж, зазначений
відправником у накладній на станції
відправлення, під час перевезення та на
станції призначення.

04.07.2013 при прибутті вагонів на станцію
призначення Ігрень Придніпровської
залізниці було проведено
переважування маси вантажу у вагонах,
відправлених за вказаною накладною.

За результатами переважування
встановлено, що:

- фактична вага вантажу у вагоні № 66169426
не відповідає заявленій у супровідній
накладній, а саме виявлено, що маса
нетто складає 66 300 кг, замість 69 000 кг, що
на 2 700 кг менше, ніж визначено у
накладній;

- фактична вага вантажу у вагоні № 65399909
не відповідає заявленій у супровідній
накладній, а саме виявлено, що маса
нетто складає 67 900 кг, замість 70 000 кг, що
на 2 100 кг менше, ніж визначено у
накладній.

Переважування здійснено за участю
представників станції і
вантажоодержувача, за результатами
якого складено акт загальної форми №
111 від 04.07.2013 і комерційний акт АА №
045032/212 від 04.07.2013.

Переважування здійснювалося на
справних 150 - тонних вагонних вагах.

В той же час, в комерційному акті АА №
045032/212 від 04.07.2013 зазначено, що
навантаження у вагонах рівномірне,
нижче бортів, без поглиблень,
маркування не порушене, течі вантажу не
має. Люка, двері зачинені.

Правилами перевезень вантажів, а саме
п. 1.1. розділу 4 "Правил оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 № 644 (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011 № 138), зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України 24.06.2011
за № 765/19503 (далі - Правила від 24.06.2011 за №
765/19503), а також ст. 23 Статуту
передбачено, що відправник повинен
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, відправник
заповнює відповідні графи накладної
згідно з додатком 3 до цих правил. Маса
вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правил приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за
№ 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
Правил від 24.06.2011 за № 765/19503, своїм
підписом підтверджує представник
відправника. Так, правильність
внесених відомостей до вищевказаної
накладної підтвердив своїм підписом
представник відправника.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.

Так, згідно Правил перевезення
вантажів, п. 4 розділу 28 "Правил
складання актів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за
№ 567/6855, комерційного акту контрольне
переважування маси вантажу у спірних
вагонах проводилось на 150 - тонних
вагонних вагах, тобто таким же самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст. 122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст. 129 Статуту (п.
3.23 Роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.05.2002
за № 04-5/601 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
перевезення вантажів залізницею" (зі
змінами та доповненнями).

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник
несе відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 Правил від
24.06.2011 за № 765/19503, якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного
зазначення відомостей в накладній
зафіксовано актом загальної форми № 111
від 04.07.2013 і комерційним актом
АА № 045032/212 від 04.07.2013.

В той же час, ст. 118 Статуту передбачає
відповідальність для
вантажовідправника не за ту чи іншу
кількість вантажу, невідповідність
якого виявлено між даними супровідних
документів та даними, отриманими при
фактичному переважуванні цього
вантажу, а лише за сам факт виявлення
такої невідповідності.

Разом з цим, ст. 122 Статуту визначено, що
за неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порту стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Згідно накладної № 48473557 провізна
плата на один вагон становить 3 200 грн. 00
коп. , у зв'язку з чим сума штрафу
складає 32 000 грн. 00 коп. (3 200 х 5 х 2 = 32 000).

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного суд вважає, що позивач
належним чином довів законність та
обґрунтованість своїх позовних вимог,
у зв'язку з чим позовні вимоги є
обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру штрафних санкцій
слід зазначити наступне.

У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту
слід враховувати, що штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Але, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України
встановлюється загальне правило про
те, що кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора. Проте, ч. 3 ст. 551 ЦК України
передбачає можливість зменшення за
рішенням суду розміру неустойки, що
стягується з боржника за порушення
зобов'язання, якщо розмір неустойки
значно перевищує розмір збитків. При
цьому відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Так, п. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що
суд має право зменшити розмір санкцій,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Виходячи з норм діючого законодавства
та обставин справи, суд вважає за
можливе частково задовольнити
клопотання відповідача та зменшити
розмір штрафних санкцій до 19 200 грн. 00
коп. (до 3-х провізний плат на два
вагони).

За таких обставин, позов слід
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача штраф
в сумі 19 200 грн. 00 коп., в решті вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача як на сторону, яка
порушила вимоги чинного цивільного
законодавства в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 118 та 122
Статуту залізниць України, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Свердловантрацит", м. Свердловськ
Луганської області, вул. Енгельса, буд.
1, на користь:

- Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ, пр. Карла
Маркса, буд. 108, в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничний перевезень", м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.
108, штраф у розмірі 19 200
грн. 00 коп., витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 720 грн. 50 коп., видати наказ
позивачу після набрання рішенням
законної сили.

3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 30.01.2014.

Суддя Т.А. Василенко