м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/365/14 29.01.14
Суддя Господарського суду міста Києва
За участю секретаря судового засідання
Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Український папір",
м. Київ,доПідприємства з іноземною
інвестицією у формі товариства з
обмеженою відповідальністю "Фалбі", м.
Київ,простягнення заборгованості 3 505,71
грн. за участю представників сторін:
від позивача:Штупун А.М.від
відповідача:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Український папір"
(надалі - ТОВ "Український папір")
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Підприємства з іноземною інвестицією у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю "Фалбі" (надалі -
Підприємства з іноземною інвестицією у
формі ТОВ "Фалбі") про: стягнення
заборгованості за поставлений товар у
розмірі 3 397,01 грн., пені у розмірі 88,32
грн. та 3% річних у розмірі 20,38 грн.
Ухвалою від 13.01.2014 р. за вказаним
позовом господарським судом міста
Києва у складі судді Князькова В.В.
порушено провадження у справі № 910/365/14.
29.01.2014 р. через канцелярію суду
позивачем подано клопотання про
залучення до матеріалів справи
Представник позивача в судовому
засіданні 29.01.2014 р. позовні вимоги,
Уповноважений представник відповідача
на виклик суду не з'явився, відзив на
позовну заяву у порядку, передбаченому
ст. 59 Господарського процесуального
кодексу України, з нормативно
обґрунтованими поясненнями по суті
заявлених вимог не надав.
При цьому, суд відзначає, що ухвалу суду
про прийняття справи до провадження
від 13.01.2014р., відправлена на адресу
відповідача, зазначену в позовній
заяві та в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
вул. Тулузи, 3-Б, та отримана
відповідачем 16.01.2014., про що свідчить
рекомендоване повідомлення, яке
долучено до матеріалів справи.
Вищий господарський суд України у п. 11
інформаційного листа від 15.03.2007 р.
№01-8/123 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році"
зазначає, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.
Клопотань про відкладення розгляду
справи в порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України від
відповідача до Господарського суду
міста Києва не надходило.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення по справі № 910/365/14.
Розглянувши матеріали справи
Господарський суд міста Києва
04.04.2012 р. між ТОВ "Український папір"
(постачальник, позивач) та Підприємства
з іноземною інвестицією у формі ТОВ
"Фалбі" (покупець, відповідач) укладено
договір поставки № 2196, за умовами якого
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця товар в асортименті,
кількості та за цінами вказаними у
рахунках-фактурах, покупець
зобов`язується приймати цей товар та
провести його оплату на умовах,
визначених цим Договором.
Згідно п. 2.1 договору загальна сума
даного договору становить суму товару,
отриманого по всім накладним протягом
терміну дії цього договору.
Ціни на товар формуються згідно діючих
і затверджених на момент складання
замовлень прас-листів постачальника
Пунктом 4.1. договору сторони погодили,
що розрахунки за товар, поставка якого
передбачена даним договором,
проводяться у вигляді безготівкових
платежів у національній валюті України
на поточний рахунок постачальника.
Відповідно до п. 4.2 договору покупець,
на підставі рахунка-фактури складеного
постачальником, проводить оплату
поставленого товару у розмірі 100%
протягом 14 календарних днів з моменту
Товар вважається прийнятим покупцем
від постачальника за кількістю і
якістю після підписання
уповноваженими представниками сторін
відповідної накладної (п. 5.1 договору).
У випадку невиконання або неналежного
виконання зобов`язань за даним
договором, сторони несуть
відповідальність у відповідності з
чинним законодавством України (п. 6.1
Згідно п. 6.2 договору за несвоєчасну
оплату поставленого товару, покупець
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період прострочення оплати, від
несплаченої суми, за кожний день
Пунктом 9.1 договору сторони погодили,
що даний договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами і
діє до « 31» 12.2012 року, але у всякому разі
до повного виконання сторонами взятих
на себе зобов`язань. У випадку, якщо в
термін за 15 днів до закінчення строку
дії даного договору, будь-яка сторона
не повідомить іншу сторону про свій
намір розірвати даний договір, він
вважається пролонгованим на наступний
рік, на тих же умовах.
На виконання умов договору позивачем
поставлено відповідачеві товару на
загальну суму 3 397,01 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що внаслідок порушення умов
договору в частині проведення
розрахунків, у Підприємства з
іноземною інвестицією у формі ТОВ
"Фалбі" станом на 13.01.2014 року утворилась
заборгованість в розмірі 3 397,01 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного:
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України однією із підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договір, який в силу вимог
ч. 1 ст. 629 Цивільного України є
обов'язковим для виконання сторонами.
Як вище встановлено господарським
судом, між сторонами у справі укладений
договір, згідно з яким позивач
постачає, а відповідач отримує та
оплачує отриману продукцію.
Відповідно ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
До відносин поставки, не врегульованих
Господарським кодексом України,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265
Господарського кодексу України).
Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.
від 15.10.2013р. на суму 3 397,01 грн. (належним
чином засвідчені позивачем копія, якої
знаходиться в матеріалах справи, а
оригінал було досліджено судом в
судовому засіданні по справі), яка
підписана представниками позивача та
відповідача та скріплені печатками,
підтверджується факт поставки
позивачем та отримання відповідачем
партії товару загальною вартістю 3 397,01
грн. Сторонами також підписано акт
звірки взаєморозрахунків станом на
Однак, на виконання умов укладеного між
сторонами договору відповідачем
здійснено оплату отриманого товару, що
підтверджується довідкою бухгалтера
та банківськими виписками.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. В силу вимог
ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічні
вимоги щодо виконання зобов'язань
містяться і у ч. ч. 1, 7 ст. 193
Господарського кодексу України.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
Разом з тим, відповідно до умов
договору покупець оплачує товар не
пізніше ніж через 14 днів з моменту
фактичного отримання товару.
від 15.10.2013р. на суму 3 397,01 грн. строк
оплати настав 29.10.2013р.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Однак, на виконання умов укладеного між
сторонами договору відповідачем не
здійснено оплату, що підтверджується
довідкою ТОВ "Український папір від
Суд приходить до висновку, що
відповідач належним чином не виконав
вимоги договору, а відтак порушив
приписи ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України.
За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
"Український папір" про стягнення з
Підприємства з іноземною інвестицією у
формі ТОВ "Фалбі" заборгованості у
розмірі 3 397,01 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому задовольняються
судом.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинення ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
належних від нього заходів для
недопущення господарського
Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.
Позивачем також заявлено до стягнення
з відповідача 88,32 грн. пені.
Як встановлено судом, в п. 6.2 договору
сторони передбачили відповідальність
відповідача за порушення умов
договору, а саме: за несвоєчасну оплату
поставленого товару, покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення оплати, від несплаченої
суми, за кожний день прострочення.
Факт наявності прострочення виконання
відповідачем грошових зобов'язань
судом встановлено та по суті не
оспорено відповідачем.
За таких обставин, враховуючи, що
несвоєчасне виконання відповідачем
грошових зобов'язань підтверджено
обставинами та доказами у справі, суд
погоджується зі зробленим позивачем
розрахунком штрафу на суму 88,32 грн.,
який, за висновками суду, є арифметично
вірним, внаслідок чого позов в цій
частині також підлягає задоволенню у
визначеному позивачем розмірі.
Окрім того, позивач просить стягнути з
відповідача 20,38 грн. 3 % річних.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Дослідивши наданий позивачем
розрахунок 3% річних та інфляційних,
судом визнано його обґрунтованим, а
тому за порушення відповідачем
зобов'язання за Договором щодо оплати
вартості отриманого товару стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає сума 20,38 грн. 3% річних.
Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -
1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український папір" задовольнити
2. Стягнути з Підприємства з іноземною
інвестицією у формі товариства з
м. Київ, вул.. Тулузи, 3-Б,
ідентифікаційний код 21568905) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український папір"
ідентифікаційний код 25394112) основний
борг у розмірі 3 397 (три тисячі триста
дев`яносто сім) грн. 01 коп., пеню у
розмірі 88 (вісімдесят вісім) грн. 32 коп.,
3% річних у розмірі 20 (двадцять) грн. 38
коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
3 Видати наказ після набрання рішенням
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 03.02.2014

Суддя
В.В. Князьков