ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" лютого 2014 р.Справа № 924/1597/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Міського комунального
підприємства
„Хмельницьктеплокомуненерго", м.
Хмельницький

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Хмельницький

про стягнення 17 604,51 грн. заборгованості
за надані послуги з теплопостачання за
період з 07.10.2010 р. по 31.11.2013 р.

За участю представників:

від позивача: Стороженко Ю.В. - за
довіреністю №16/02 від 03.01.2014 р.

від відповідача: ОСОБА_3 - за
довіреністю від 14.01.2014 р.

Рішення приймається 06.02.2014 р., оскільки
в засіданнях суду 15.01.2014 р. та 24.01.2014 р.
оголошувались перерви.

В судовому засіданні 06.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: Позивач звернувся із
позовом, згідно якого просить суд
стягнути із відповідача 17 604,51 грн.
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання за період з 07.10.2010 р. по
31.11.2013 р. посилаючись на те, що
відповідач є споживачем послуг із
централізованого опалення другої
черги, для якої згідно рішення
виконкому Хмельницької міської ради
№83 від 27.01.2011 р. (із врахуванням рішення
виконкому Хмельницької міської ради
№1053 від 13.10.2011 р.) встановлені тарифи на
опалення в розмірі 25,49 грн. за 1 кв.м.
загальної площі в опалювальний сезон
на місяць.

При цьому, позивач вказує, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_4 а МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго" надає
ФОП ОСОБА_1 послуги із централізованого
опалення у вказаній квартирі.

Позивач повідомив, що 26.05.2011 р.
працівниками МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго" було
виявлено, що ФОП ОСОБА_1 провів
реконструкцію квартири для потреб
непромислового характеру, про що було
складено Акт про обстеження системи
централізованого опалення. Акт
аналогічного змісту було складено під
час повторного обстеження приміщення
12.11.2013 р.

Позивач вказує, що згідно повідомлення
Управління торгівлі Хмельницької
міської ради за адресою: АДРЕСА_1 ФОП
ОСОБА_1 07.10.2010р. подано декларацію
відповідності матеріально-технічної
бази суб'єкта господарювання вимогам
законодавства.

Відповідно до п.4.4 Положення про
порядок надання дозволу на тимчасове
та постійне використання приватних,
орендованих квартир та окремих кімнат
в них для потреб непромислового
характеру в житлових будинках міста,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Хмельницької міської ради №277
від 27.03.2003р., після відкриття об'єкту
замовник зобов'язаний переоформити
оплату за комунальні послуги по другій
групі споживачів.

Позивач посилається на те, що
відповідно до рішення виконкому
Хмельницької міськради №144 від 11.02.2009р.
„Про внесення змін в рішення
виконавчого комітету міської ради від
11.12.2008р. №1417" тариф на опалення для
другої групи споживачів з 01. 02. 2011 р.
складав 15,63 грн. за 1 м кв. загальної
площі в опалювальний сезон в місяць.

Крім того, згідно рішення виконкому
Хмельницької міськради №83 від 27.01.2011р.
„Про встановлення тарифів на послуги з
централізованого опалення та
підігріву води для населення та інших
споживачів" тариф на опалення для
другої групи споживачів з 01.02.2011р.
складав 17,13 грн. за 1 м кв. загальної
площі в опалювальний сезон в місяць.

Також, рішенням виконкому Хмельницької
міської ради №1053 від 13.10.2011р. „Про
коригування тарифів на послуги з
централізованого опалення та
підігріву води та внесення змін в
рішення виконавчого комітету міської
ради" тариф на послуги з
централізованого опалення для другої
групи споживачів встановлений у
розмірі 25,49 грн. за 1 м кв. загальної
площі в опалювальний сезон в місяць.

За таких обставин, позивач вважає, що в
порушення даних рішень відповідач
здійснює оплату послуг з
централізованого опалення за тарифом,
затвердженим для населення. Внаслідок
цього ФОП ОСОБА_1 заборгував МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго" за
період з 07.10.2010р. (дати відкриття
об'єкту) по 31.11.2013р. 17 604,51 грн.

Вказує, що згідно ч.6 ст.19 Закону України
„Про теплопостачання" споживач
повинен щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Згідно п.21 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. у разі
відсутності у квартирі (будинку
садибного типу) та на вводах у
багатоквартирний будинок засобів
обліку води і теплової енергії плата за
надані послуги справляється згідно з
установленими нормативами (нормами)
споживання: з централізованого
опалення - з розрахунку за 1 кв. метр
(куб. метр) опалюваної площі (об'єму)
квартири (будинку садибного типу) та
додатково за перевищення
розрахункової потужності приладів
опалення (радіаторів) згідно із
законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги"
розмір плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

За таких обставин, позивач просить
стягнути із відповідача
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання за період з 07.10.2010р. по
31.11.2013р. в сумі 17 604,51 грн.

В засіданні суду 24.01.2014р. представник
позивача позовні вимоги підтримав та
подав письмові пояснення від 24.01.2014р.,
відповідно до яких повідомив, що
рахунки на оплату за збільшеним
тарифом відповідачу не виставлялись,
проте це не звільняє останнього від
обов'язку оплатити вартість
теплопостачання за встановленим
тарифом.

Позивач посилається на те, згідно абз.2
ч.1 ст.174 ГК України господарські
зобов'язання можуть виникати
безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність. Згідно ч.6 ст.19
Закону України „Про теплопостачання"
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги"
розмір плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Аналогічні положення містяться в п.21
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р. За таких
обставин, позивач вважає, що ФОП ОСОБА_1
був зобов'язаний щомісячно оплачувати
отриману теплову енергію за
встановленим тарифом.

Представник відповідача в засіданні
суду 24.01.2014р. проти позову заперечив,
подав суду письмовий відзив від
24.01.2014р., відповідно до якого повідомив
про те, що ФОП ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу ВМХ №680107 від
30.06.2010р., та як споживач отримує послуги
із централізованого опалення та
підігріву води від КП
„Хмельницьктеплокомуненерго".

За вказані послуги здійснює оплату
згідно рахунків, які виставляються
безпосередньо самим позивачем кожного
місяця по тарифам, затвердженим для
населення, що підтверджується
відповідними рахунками.

Відповідач вказує, що згідно довідки
№2691 від 20.01.2014 року, що видана МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго", станом
на „01" лютого 2014 року у ОСОБА_1 немає
заборгованості по оплаті за опалення і
гаряче водопостачання за адресою:
АДРЕСА_1

За таких обставин, відповідач
стверджує, що позивач, виставляючи
рахунки за тарифами, затвердженими для
населення, підтверджує правомірність
та законність оплати послуг за
опалення як фізичною особою.

Відповідач посилається на те, що згідно
ч.6 ст.19 Закону України „Про
теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.
Тому, вважає безпідставним доводи
позивача про наявну заборгованість в
сумі 17 604,51 грн.

На підтвердження своїх доводів
відповідачем подано суду наступні
докази: довідку від 20.01.2014 року №2691;
рахунок за травень 2012 року, квитанція
про оплату від 16.07.2012р.; рахунок за
серпень 2012 року,; квитанція про оплату
від 10.10.2012р.; рахунок за грудень 2012 року,
квитанція про оплату від 13.12.2012р.;
рахунок за травень 2013р., квитанція про
оплату від 20.05.2013р., рахунок за вересень
2013 року, квитанція про оплату від
03.10.2013р.; рахунок за листопад 2013р.;
квитанція про оплату від 20.01.2014р. Подані
докази оглянуті судом та долучені до
матеріалів справи.

Представник позивача в засідання суду
06.02.2014р. прибув, позовні вимоги
підтримав та просить про задоволення
позову.

Представник відповідача в засідання
суду 06.02.2014р. прибув, проти позову
заперечив із підстав, викладених у
відзиві від 24.01.2014р., просить відмовити
в позові.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Міське комунальне підприємство
„Хмельницьктеплокомуненерго", м.
Хмельницький як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа зареєстрована виконавчим
комітетом Хмельницької міської ради
06.03.1995р., про що видано свідоцтво про
державну реєстрацію №247532 серія А00,
включене до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
згідно довідки Головного управління
статистики у Хмельницькій області
№678666 від 04.09.2012р., витягу із ЄДР станом
на 06.11.2012р. №15052640.

ОСОБА_1, м. Хмельницький зареєстрований
як фізична особа-підприємець 09.07.2009р.,
про що видано свідоцтво про держану
реєстрацію НОМЕР_1 є платником єдиного
податку, про що податковим органом
видано свідоцтво від 28.05.2012р. НОМЕР_2

Відповідно до витягу Хмельницького БТІ
від 30.06.2010р. №26570899 ОСОБА_1 на праві
приватної власності об'єкт нерухомості
- квартира за АДРЕСА_1 що також
підтверджується технічним паспортом
від 24.04.2013р.

Із матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_1 є споживачем послуг із
централізованого опалення та
підігріву води, які надавались МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго" як
енергопостачальною організацією
відповідно до виставлених рахунків за
відсутності укладеного між сторонами
договору.

За період з травня 2012р. по грудень 2013р.
позивачем виставлялись рахунки на
плату, а саме: за травень 2012р. на суму
945,34 грн. (сплачено 1000,00 грн. згідно
квитанції від 16.07.2012р. №2918.468); за
серпень 2012р. на суму 137,67 грн. (сплачено
137,67 грн. згідно квитанції №52627 від
10.101.2012р.); за грудень 2012р. на суму 675,48
грн. (сплачено 675,48 грн. згідно квитанції
№1024.322.6 від 13.12.2012р.); за травень 2013р. на
суму 472,68 грн. (сплачено 472,68 грн. згідно
квитанції від 20.05.2013р. на суму 472,68 грн.);
за вересень 2013р. на суму 268,32грн.
(сплачено 268,32 грн. згідно квитанції від
03.10.2013р.), згідно квитанції від 20.01.2014р.
сплачено 396,55 грн. за грудень 2013р.

Згідно довідки МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго" за
вих.№2691 від 20.01.2014р. вбачається, що
станом на 01.02.2014р. за ОСОБА_1 відсутня
заборгованість по оплаті за опалення
та гаряче водопостачання АДРЕСА_1.

Згідно наявних в матеріалах справи
актів обстеження від 26.05.2011р., від
12.11.2013р. встановлено, що ФОП ОСОБА_1
реконструював квартиру для потреб
непромислового характеру відповідно
до поданої відповідачем декларації
відповідності матеріально-технічної
бази суб'єкта господарювання вимогам
законодавства від 07.10.2010р. №26.

Згідно рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради №144 від
11.02.2009р. „Про внесення змін в рішення
виконавчого комітету міської ради від
11.12.2008р. №1417" було вирішено встановити
тариф на опалення для другої групи
споживачів з 01.02.2011 р. в розмірі 15,63 грн.
за 1 м кв. загальної площі в
опалювальний сезон в місяць.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради від
27.01.2011р. №83 „Про встановлення тарифів
на послуги із централізованого
опалення та підігріву води для
населення та інших споживачів" тариф на
опалення для другої групи споживачів з
01.02.2011р. складав 17,13 грн. за 1 м кв.
загальної площі в опалювальний сезон в
місяць.

Рішенням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради №1053 від
13.10.2011 р. „Про коригування тарифів на
послуги з централізованого опалення та
підігріву води та внесення змін в
рішення виконавчого комітету міської
ради" тариф із централізованого
опалення для другої групи споживачів
встановлений в розмірі 25,49 грн. за 1 вк.м.
загальної площі за опалювальний сезон
в місяць.

Позивач звернувся до суду із позовом,
згідно якого просить стягнути із
відповідача 17 604,51 грн. заборгованості
за надані послуги з теплопостачання за
період з 07.10.2010р. по 31.11.2013р. посилаючись
на те, що відповідач є споживачем
послуг із централізованого опалення
другої черги, для якої згідно рішення
виконкому Хмельницької міської ради
№83 від 27.01.2011р. (із врахуванням рішення
виконкому Хмельницької міської ради
№1053 від 13.10.2011р.) встановлені більші
тарифи на опалення за 1 кв.м. загальної
площі в опалювальний сезон на місяць,
ніж ті, які використовувались
відповідачем.

Дослідивши зібрані у справі докази,
доводи та міркування сторін, оцінюючи
їх в сукупності, судом до уваги
приймається таке:

Згідно ст.1 ГПК України передбачено, що
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.54 ГПК України позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог та виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують позов.

Згідно п.3.12 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказується, що під
предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Із змісту позовної заяви слідує, що
позивач, звертаючись і даним позовом,
просить суд стягнути із відповідача
заборгованість в сумі 17 604,51 грн. за
надані послуги з теплопостачання за
період з 07.10.2010р. по 31.11.2013р., посилаючись
на те, що такий борг виник у відповідача
у зв'язку із зміною тарифів на опалення,
які врегульовувались відповідно до
рішень виконкому Хмельницької міської
ради.

В обґрунтування позову позивач вказує
на те, що зобов'язання по сплаті
заборгованості виникло у відповідача
не з договору, а відповідно до Закону
України „Про теплопостачання".

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що згідно ч.2 п.1 ст.175 ГК України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України та ст.174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Із положень ст.509 ЦК України та ст.173 ГК
України вбачається, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

В ході вирішення спору судом
встановлено, що оплата за надані
відповідачу послуги із
теплопостачання здійснювалась за
відсутності укладеного між сторонами
договору на підставі виставлених
позивачем рахунків, які відповідач
оплачував.

Матеріалами справи підтверджено, та не
заперечується сторонами, що за період з
травня 2012р. по грудень 2013р. позивачем
виставлялись рахунки на оплату, а саме:
за травень 2012р. на суму 945,34 грн.
(сплачено 1000,00 грн. згідно квитанції від
16.07.2012р. №2918.468); за серпень 2012р. на суму
137,67 грн. (сплачено 137,67 грн. згідно
квитанції №52627 від 10.101.2012р.); за грудень
2012р. на суму 675,48 грн. (сплачено 675,48 грн.
згідно квитанції №1024.322.6 від 13.12.2012р.);
за травень 2013р. на суму 472,68 грн.
(сплачено 472,68 грн. згідно квитанції від
20.05.2013р. на суму 472,68 грн.); за вересень
2013р. на суму 268,32грн. (сплачено 268,32 грн.
згідно квитанції від 03.10.2013р.), згідно
квитанції від 20.01.2014р. сплачено 396,55 грн.
борг за грудень 2013р.

Будь-яких інших рахунків на оплату
послуг із теплопостачання відповідачу
не направлялись та до матеріалів
справи не долучались.

При цьому, наявною в у справі довідкою
МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" за
вих.№2691 від 20.01.2014р. підтверджено, що
станом на 01.02.2014р. у відповідача
відсутня заборгованість по оплаті за
опалення та гаряче водопостачання
АДРЕСА_1.

Відтак, доводи позивача про наявність
заборгованість за теплопостачання в
сумі 17 604,51 грн. за період з 07.10.2010р. по
31.11.2013р., які відповідач повинен був
сплатити, належними та допустимими
доказами не підтверджено.

Твердження позивача про те, що
заборгованість відповідача в сумі 17
604,51 грн. виникла за відсутності
підписаного між сторонами договору
лише на підставі Закону України „Про
теплопостачання", судом оцінюються
критично та до уваги не приймається,
зважаючи на таке.

Згідно ст.1 Закону України „Про
теплопостачання" від 02.06.2005р. №2633-IV (із
змінами та доповненнями) передбачено,
що постачання теплової енергії
(теплопостачання) - господарська
діяльність, пов'язана з наданням
теплової енергії (теплоносія)
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до ч.9 ст. 24 вказаного Закону
основними обов'язками споживача
теплової енергії є, зокрема, своєчасне
укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії;
додержання вимог договору та
нормативно-правових актів.

Відповідно, теплопостачальні,
теплотранспортні і теплогенеруючі
організації зобов'язані, зокрема, при
зміні тарифів на теплову енергію
повідомляти споживача письмово або в
засобах масової інформації в порядку,
встановленому законодавством;
забезпечувати надійне постачання
обсягів теплової енергії відповідно до
умов договору та стандартів;
здійснювати перерахунок за спожиту
теплову енергію із споживачами з
урахуванням авансового платежу та
показань приладів комерційного обліку
теплової енергії протягом місяця після
закінчення опалювального періоду.

Теплопостачальні організації, які
здійснюють діяльність із постачання
теплової енергії з використанням
власних теплових мереж, зобов'язані
забезпечити рівноправний доступ до цих
мереж усіх суб'єктів господарської
діяльності відповідно до укладених
договорів.

У разі наявності технічної можливості
теплопостачальні організації, що
здійснюють постачання теплової
енергії на закріпленій території, не
мають права відмовити споживачу, який
розташований на цій території, в
укладенні договору. (ст.25 Закону
України „Про теплопостачання").

Згідно ч.1 п.30 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення (затвердж. Постановою
Кабінету Міністрів України №630 від
21.07.2005р. передбачено, що споживач
зобов'язаний: 1) оплачувати послуги в
установлені договором строки.

Виходячи із викладених норм та
враховуючи матеріали справи, судом
прийнято до уваги, що наявність
укладеного між сторонами договору є
обов'язковою умовою покладення на
відповідача додаткових зобов'язань по
оплаті за послуги теплопостачання у
зв'язку із зміною тарифів. Натомість,
відсутність такого договору позбавляє
позивача правових підстав для
стягнення суму боргу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази про те, що позивач звертався до
відповідача із пропозицією про
укладання договору. Відтак, доказів на
підтвердження доводів позивача щодо
правомірності його позовних вимог,
суду не було подано, доводи відповідача
не спростовано.

За приписами статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. (ст.34 ГПК України).

Виходячи із змісту ст.33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі усіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що у позові необхідно відмовити
в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно вимог
ст.ст.44, 49 ГПК України на відповідача не
покладаються.

Керуючись ст. ст.1, 12, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 85
Господарського процесуального кодексу
України, СУД -

В И Р І Ш И В:

У позові Міського комунального
підприємства
„Хмельницьктеплокомуненерго",
м.Хмельницький до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Хмельницький про стягнення 17 604,51 грн.
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання за період з 07.10.2010 р. по
31.11.2013 р., відмовити.

Повне рішення складено 10.02.2014 р.

Суддя
В.В. Магера

Віддруковано 1 прим. - до матеріалів
справи