ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Справа № 5011-19/17714-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,суддів
:Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерна компанія "Київводоканал"на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2013 рокуу
справі за позовомПублічного
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія
"Київводоканал"доЖитлово-будівельного
кооперативу "Оперний-2"простягнення
коштів В С Т А Н О В И В:

у грудні 2012 року Публічне акціонерне
товариство "Акціонерна компанія
"Київводоканал" звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Житлово-будівельного
кооперативу "Оперний-2" 101 649,66 грн.
заборгованості, яка виникла внаслідок
неналежного виконання останнім умов
договору на постачання питної води та
приймання стічних вод через приєднанні
мережі № 03897/4-04 від 05.03.2004 року за
період 01.06.2008 року по 30.09.2012 року, 8 647,56
грн. на відшкодування втрат від
знецінення коштів внаслідок інфляції, 6
568,50 грн. 3 % річних та 1 570,59 грн. пені.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 26.06.2013 року позов задоволено
частково та постановлено про стягнення
з відповідача 31 354,87 грн. боргу, а в решті
позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2013 року
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення 31 354,87 грн.
заборгованості скасовано та
постановлено нове рішення, яким у
позові у цій частині відмовлено. У
решті рішення місцевого
господарського суду залишено без змін.

Постановлені у справі судові рішення
оскаржено у касаційному порядку й
ухвалою Вищого господарського суду
України від 14.01.2014 року порушено
касаційне провадження у справі за
касаційною скаргою позивача, у якій він
посилається на порушення судами
матеріальних та процесуальних норм, і
просить судові рішення скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи, наведені у касаційній скарзі,
судова колегія не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 22 Закону України "Про питну
воду та питне водопостачання"
встановлено, що споживачі питної води
зобов'язані своєчасно вносити плату за
використану питну воду відповідно до
встановлених тарифів на послуги
централізованого водопостачання і
водовідведення.

Порядок користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
населених пунктів України
визначається також і Правилами
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України (далі -
Правила), затвердженими наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №190 від 27.06.2008 року.

Пунктом 3.7 цих Правил передбачено, що
розрахунки за спожиту питну воду та
скид стічних вод здійснюються на
основі показів засобів обліку.

Згідно п. 3.13. зазначених Правил,
суб'єкти господарювання, у яких теплові
пункти (котельні) перебувають на
балансі або яким вони передані в
управління, повне господарське
відання, користування, концесію,
здійснюють розрахунки з виробником на
основі укладених договорів за весь
обсяг питної води, яка відпущена з
систем водопостачання і використана на
потреби гарячого водопостачання та
інші потреби, а також розраховуються за
власний обсяг водовідведення. Обсяг
питної води, поданої до теплових
пунктів (котелень), фіксується засобами
обліку, які встановлені на межі
балансової належності.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, відносини сторін
врегульовані договором № 03897/4-04 від
05.03.2004 року, за умовами якого ПАТ "АК
"Київводоканал" (постачальник)
зобов'язується надавати ЖБК "Оперний-2"
(абонент) послуги з постачання питної
води та приймати стічні води у систему
каналізації м. Києва, а останній
приймати ці послуги та оплачувати їх
вартість.

Відповідно до п. 2.2.1. п. 2.2.2. та п. 2.2.3.
цього договору, постачальник щомісячно
направляє до банківської установи
абонента розрахункові документи (в
електронному вигляді - дебетові
повідомлення або у паперовому вигляді
вимоги-доручення тощо) для оплати за
поставлену воду та прийняті стічні
води відповідно до встановлених
тарифів. Тарифи на послуги з
водопостачання та водовідведення
встановлюються уповноваженими
органами відповідно із чинним
законодавством та не підлягають
узгодженню сторонами. В разі зміни
тарифів у період дії цього договору,
постачальник доводить абоненту нові
тарифи у розрахункових документах без
внесення додаткових змін до цього
договору стосовно строків їх введення
та розмірів. У розрахункових
документах зазначаються вартість та
кількість наданих послуг за
відповідний період, а також розмір
діючих тарифів. Оплата вартості послуг
здійснюється абонентом щомісячно у
безготівковій формі у десятиденний
термін з дня направлення
постачальником розрахункового
документа до банківської установи
абонента. За згодою постачальника
оплата може здійснюватися іншими
способами, що не суперечать чинному
законодавству України. В разі
утворення боргу оплата за надані
послуги, що надходить від абонента,
незалежно від зазначеного в платіжному
документі призначення платежу,
першочергово зараховується
постачальником в погашення боргу. В
разі неотримання від постачальника
поточного щомісячного розрахункового
документа, абонент здійснює оплату
вартості наданих йому послуг, не
пізніше 5-го числа наступного місяця,
платіжним дорученням, виходячи з
діючого тарифу та фактичної кількості
спожитої води.

Перевіряючи дотримання кожною із
сторін своїх зобов'язань судами обох
інстанцій встановлено, що за
поставлену у період з червня 2008 року по
вересень 2012 року холодну питну воду та
стоки відповідач розрахувався у
повному обсязі з позивачем, що
підтверджується належними та
допустимими доказами.

З огляду на вище наведене та те, що у
відповідача боргу за поставлену йому в
спірний період холодну воду та
водовідведення немає, постачання
питної води для підігріву умовами
договору № 03897/4-04 від 05.03.2004 року не
регулюються та останній на своєму
балансі котелень не має, апеляційний
господарський суд дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для стягнення з відповідача на
користь позивача плати за гарячу воду,
яка використовується іншими особами
для підігріву, обґрунтовано відмовив
позові в повному обсязі, і підстав для
скасування чи зміни судових рішень, за
наведених у касаційній скарзі мотивів,
судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведе, керуючись ст. ст. 1119,
11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
13.11.2013 року - без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко