м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19553/13 20.01.14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД "

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АД-ШИНА"

про: стягнення 28.314,80 грн

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Зубко І.М. - за довіреністю від
16.10.2013 № 16/10;

відповідача: не з`явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "АД-ШИНА"
про стягнення з останнього 28.314,80 грн.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній, на виконання
рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 18.12.2012 у
справі № 5010/1407/2012-19/72, залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
13.03.2013, перерахував на користь
відповідача грошові кошти в сумі 79.985,90
грн (3 % річних - 3.115,09 грн; пеня - 9.684,12 грн;
штраф - 63.314,80 грн; витрати по сплаті
судового збору - 3.871,89 грн. Однак у
подальшому, касаційною інстанцією
прийнято постанову, якою зменшено
розмір штрафу до 35.000,00 грн.

У зв'язку із наведеним, позивач
надіслав відповідачеві лист-вимогу про
повернення безпідставно отриманих
останнім грошових коштів в сумі 28.314,80
грн. Проте вказана вимога відповідачем
залишена без задоволення.

За таких підстав позивач звернувся до
господарського суду із позовною заявою
про застосування до спірних
правовідносин правил, встановлених ст.
1212 ЦК України, та стягнути з
відповідача заборгованості в сумі
28.314,80 грн.

Відповідач скориставшись своїм правом,
наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю з тих підстав, що позивач
перерахував грошові кошти не
помилково, а добровільно. Крім того,
відповідач повідомив суд про звернення
останнім до Верховного Суду України із
заявою про перегляд прийнятої Вищим
господарським судом України постанови
у справі № 5010/1407/2012-19/72.

Вказану вище позовну заяву прийнято
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.10.2013 та порушено
провадження у справі № 910/19553/13.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду даної справи повідомлений
судом належним чином, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленнями поштового
зв'язку про вручення уповноваженим
особам відповідача поштових
відправлень суду, якими надсилалася
ухвали винесені у даній справи. Однак,
відповідач повноважного свого
представника у судові засідання не
направив, обґрунтованих пояснень з
даного приводу суду не надав.

Позивачем клопотання щодо фіксації
судового процесу не заявлялося у
зв'язку із чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 20.01.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні докази у
матеріалах даної справи, Господарський
суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю «АД-ШИНА», як
постачальником, (далі - відповідач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД»,
як покупцем, (далі - позивач) укладено
договір довгострокового постачання
від 01.12.2009 № 1122009 (далі - Договір), у
відповідності до п. 1.1 якого відповідач
зобов'язується на протязі дії Договору
поставляти позивачеві товар за його
замовленнями окремими партіями за
цінами, в асортименті (за
номенклатурою) та кількості, що
остаточно погоджується сторонами у
накладних, які є невід'ємною частиною
Договору, а також виконувати шино
монтажні послуги, а позивач
зобов'язується приймати товар та
оплачувати на встановлених Договором
умовах.

У зв'язку із порушенням з боку позивача
своїх грошових зобов'язань за
Договором, відповідач був змушений
звернутися до Господарського суду
Івано-Франківської області за захистом
своїх порушених прав.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 18.12.2012 у
справі № 5010/1407/2012-19/72, залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
13.03.2013, позов відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю «АД-ШИНА»
задоволено частково та вирішено
стягнути з позивача - товариства з
обмеженою відповідальністю
«ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД» 79.985,90 грн, з яких: три
відсотки річних в сумі 3.115,09 грн; пеня в
сумі 9.684,12 грн; штраф в сумі 63.314,80 грн;
витрати по сплаті судового збору в сумі
3.871,89 грн. В частині позовної вимоги про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД»
основної заборгованості в сумі 126.629,59
грн провадження у справі № 5010/1407/2012-19/72
припинено в порядку, встановленому п. 1-1
ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД»,
не погодившись із прийнятими
Господарським судом
Івано-Франківської області та
Львівським апеляційним господарським
судом рішеннями, звернулося із
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України.

Позивач, до прийняття касаційною
інстанцією постанови від 29.05.2013 та на
виконання рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 18.12.2012,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 13.03.2013,
платіжними дорученнями: від 07.05.2013 №
23236, від 08.05.2013 № 23272, від 13.05.2013 № 23315, від
14.05.2013 № 23357, від 15.05.2013 № 23399, від 16.05.2013 №
23445, від 17.05.2013 № 23486, від 20.05.2013 № 23525
(засвідчені копії названих
розрахункових документів наявні у
справі), перерахував на користь
відповідача грошові кошти в сумі 79.985,90
грн.

За наслідками розгляду касаційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД»,
Вищим господарським судом України
прийнято постанову від 29.05.2013 у справі
№ 5010/1407/2012-19/72, якою судові акти
попередніх інстанцій змінено в частині
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «ЄВРОПА-ТРАНС ЛТД»
неустойки у вигляді штрафу та вирішено
зменшити розмір штрафу, який підлягає
стягненню на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «АД-ШИНА»,
до 35.000,00 грн.

Спір між сторонами виник внаслідок
того, що відповідач грошові кошти в
розмірі різниці сплаченого позивачем
та зменшеного касаційною інстанцією,
на вимогу позивача, яка викладена у
його листі-претензії від 04.06.2013 № 04/06
(засвідчена копія названого листа
наявна у справі), не повернув.

Отже, зважаючи на вищенаведені
підстави, позивачем заявлено позовну
вимогу про застосування до спірних
правовідносин правил, встановлених ч. 1
ст. 1212 Цивільного кодексу України, а
саме про стягнення з відповідача
отриманих ним без достатньої правової
підстави грошових коштів в сумі 28.314,80
грн.

Виходячи з викладених вище обставин та
наявних у матеріалах даної справи
доказів, суд дійшов висновку, що позов
задоволенню не підлягає з урахуванням
такого.

Частинами 1, 2 ст. 122 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що якщо виконані рішення
або постанова змінені чи скасовані і
прийнято нове рішення про повну або
часткову відмову в позові, або
провадження у справі припинено, або
позов залишено без розгляду,
боржникові повертається все те, що з
нього стягнуто на користь стягувача за
зміненими чи скасованими у відповідній
частині рішенням, постановою. Видача
наказу про повернення стягнутих
грошових сум, майна або його вартості
провадиться господарським судом за
заявою боржника, до якої додається
довідка, підписана керівником чи
заступником керівника і головним
(старшим) бухгалтером, про те, що суму,
стягнуту за раніше прийнятим рішенням,
списано установою банку або майно
вилучено державним виконавцем.

Таким чином, виходячи з наведеної вище
норми процесуального господарського
права, позивач може скористатися свої
правом, наданим ст. 122 Господарського
процесуального кодексу України.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Отже, з огляду на викладені вище
обставини спору та беручи до уваги
заявлену матеріально-правову вимогу,
позивач обрав невірний спосіб захисту
свого майнового права, відтак, суд
дійшов до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати з оплати судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання повного тексту рішення та
може бути оскаржене в порядку та у
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 25 січня 2013 року.

Суддя
С.В. Балац