ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

06.02.2014Справа № 901/64/14за позовом
Заступника прокурора Автономної
Республіки Крим, в інтересах держави в
особі Кабінету Міністрів України

до відповідачів:

Малореченська сільська рада

Обслуговуючий кооператив
«Сонячногір`я»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Державне підприємство «Алуштинське
лісове господарство»

Про визнання недійсним рішення та
договору оренди.

Суддя С.С.
Потопальський

Представники сторін:

Від прокурора - Приймак А.О., службове
посвідчення № 017186 від 29.05.2013 року;

Від позивача - Шевчук С.Т., довіреність
№ 91-32/1202 від 30.12.2013, представник;

Від відповідача1- не з'явився;

Від відповідача2- не з'явився;

Від третьої особи - Дішко О.К.,
довіреність № 402 від 23.10.2013,
представник;

СУТЬ СПОРУ: Заступник прокурора
Автономної Республіки Крим (далі -
прокуратура) в інтересах держави в
особі Кабінету Міністрів України (далі
- позивач) звернувся до Господарського
суду Автономної Республіки Крим (далі -
суд) з позовом до Малореченської
сільської ради (далі-відповідач1) та
Обслуговуючого кооперативу
«Сонячногір`я» (далі-відповідач2) за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Державне підприємство «Алуштинське
лісове господарство» (далі-третя особа)
про визнання недійсним рішення
Малоріченської сільської ради №2/5 від
18.04.2006 «Про затвердження проекту
землеустрою та надання земельної
ділянки в оренду Обслуговуючому
кооперативу «Сонячногір`я»; визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки від 19.04.2006, укладений між
Малоріченською сільською радою та
обслуговуючим кооперативом
«Сонячногір`я», щодо земельної ділянки
площею 9,9981 га нормативною грошовою
оцінкою 2 862 456,03 грн., який пройшов
державну реєстрацію 27.04.2006 за №53.

Відповідачі, явку повноважних
представників у судове засідання не
забезпечили, про день та місце слухання
справи сповіщений належним чином -
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням. До початку судового
засідання будь-яких клопотань не
надходило.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані сторонами документи
та докази по справі, заслухавши
пояснення представників прокурора та
позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Малоріченської сільської
ради №2/5 від 18.04.2006 затверджено проект
землеустрою з відведення земельної
ділянки Обслуговуючому кооперативу
«Сонячногір'я» для будівництва
рекреаційного комплексу в
с.Сонячногірське, за рахунок земель
Алуштинського лісгоспу, вилучено з
земель Алуштинського лісгоспу
земельну ділянку загальною площею 9,9981
га, зазначену земельну ділянку
передано обслуговуючому кооперативу
«Сонячногір'я» в оренду строком на 49
років.

На підставі зазначеного рішення
Малоріченської сільської ради № 2/5 від
18.04.2006 між Малоріченською сільською
радою та Обслуговуючим кооперативом
«Сонячногір'я» 19.04.2006 укладений договір
оренди зазначеної земельної ділянки
площею 9,9981 га.

Прокурор у позовній заяві зазначає,
що вказане рішення Малоріченської
сільської ради та договір оренди
земельної ділянки підлягають визнанню
недійсними, оскільки рішення прийнято
сільською радою з перевищенням наданих
повноважень у порушення ст.ст. 14, 19
Конституції України, ст.ст. 12, 13, 84, 149
Земельного кодексу України (у редакції
від 31.03.2006), що, у свою чергу, тягне за
собою недійсність укладеного
правочину відповідно до вимог ст.ст. 203,
215 Цивільного кодексу України.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Частиною 1 статті 116 Земельного
кодексу України встановлено, що
громадяни, юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішеннями органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Згідно пунктів «б», «в», «г» ст. 12
Земельного кодексу України (у редакції
від 31.03.2006) до повноважень сільських,
селищних, міських рад у сфері земельних
відносин на території сіл, селищ, міст,
належить передача (надання) земельних
ділянок комунальної власності у
власність (користування) громадян і
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу, вилучення земельних ділянок
із земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу.

Пунктом ж) ч. 3 ст. 84 Земельного
кодексу України (у редакції від 31.03.2006)
передбачено, що до земель державної
власності, які не можуть передаватись у
комунальну власність, належать
земельні ділянки, на яких розташовані
державні, у тому числі казенні,
підприємства, господарські товариства,
у статутних фондах яких державі
належать частки (акції, паї).

Відповідно до ст. 17 Лісового кодексу
України (у редакції від 29.03.2006) у
постійне користування ліси на землях
державної власності для ведення
лісового господарства без
встановлення строку надаються
спеціалізованим державним
лісогосподарським підприємствам,
іншим державним підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створено спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи. У
постійне користування ліси на землях
комунальної власності для ведення
лісового господарства без
встановлення строку надаються
спеціалізованим комунальним
лісогосподарським підприємствам,
іншим комунальним підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створені спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи. Ліси
надаються в постійне користування на
підставі рішення органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування, прийнятого в межах їх
повноважень за погодженням з органами
виконавчої влади з питань лісового
господарства та з питань охорони
навколишнього природного середовища
Автономної Республіки Крим,
територіальними органами центральних
органів виконавчої влади з питань
лісового господарства та з питань
охорони навколишнього природного
середовища. Право постійного
користування лісами посвідчується
державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою.

На підставі статті 17 Лісового
кодексу України (у редакції від 29.03.2006)
землі державного лісового фонду
передані в постійне користування
Алуштинському державному
лісогосподарському підприємству для
ведення лісового господарства.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих
положень Лісового кодексу України до
отримання в установленому порядку
державними лісогосподарськими
підприємствами державних актів на
право постійного користування
земельними лісовими ділянками,
документами, що підтверджують це право
на надані раніше землі, є
планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування.

Межі державного лісового фонду,
передані у користування Алуштинського
державного лісогосподарського
підприємства, зафіксовані в матеріалах
лісоустрою.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державним підприємством «Кримський
науково-дослідний та проектний
інститут» Державного комітету України
по земельних ресурсах у жовтні -
листопаді 2013 року проведено
дослідження матеріалів лісоустрою ДП
«Алуштинське лісове господарство» та
матеріалів проекту відведення про
передачу в оренду обслуговуючого
кооперативу «Сонячногір'я» земельної
ділянки площею 9,9981 га (кадастровий
номер :04:001:0173).

За результатами дослідження
встановлено, що вказана земельна
ділянка повністю накладається на
матеріали лісоустрою ДП «Алуштинське
лісове господарство» (висновок
державного підприємства «Кримський
науково- дослідний та проектний
інститут» Державного комітету України
по земельних ресурсах від 04.11.2013 №3048)
(а.с. 36, 37).

Наведене також підтверджується
матеріалами землеустрою по відведенню
земельної ділянки Обслуговоючому
кооперативу «Сонячногір'я», наданими
прокурором до матеріалів справи.

Так в матеріалах справи міститься
Акт технічного обстеження лісних площ,
що витребовуються зі складу державного
фонду, згідно якого вказана земельна
ділянка знаходиться в лісах першої
групи (а.с. 76).

Вказаними доказами підтверджується
належність земельної ділянки площею
9,9981 га (кадастровий номер :04:001:0173),
яку передано в оренду обслуговуючому
кооперативу «Сонячногір'я», до земель
державної власності та до лісів площею
понад 1 га.

Згідно з пунктом 2 ст. 84 Земельного
кодексу України право державної
власності на землю набувається і
реалізується державою в особі Кабінету
Міністрів України, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, обласних,
Київської і Севастопольської міської,
районних державних адміністрацій
відповідно до закону.

Відповідно до пункту "а" ст. 13
Земельного кодексу України (у редакції
від 31.03.2006) до повноважень Кабінету
Міністрів України в галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 9 ст. 149
Земельного кодексу України Кабінет
Міністрів України вилучає земельні
ділянки державної власності, які
перебувають у постійному користуванні,
ріллю, багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 га для
нелісогосподарських потреб, а також
земельні ділянки природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного
призначення, крім випадків, визначених
частиною п'ятою-восьмою цієї статті, та
у випадках, визначених статтею 150 цього
Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного,
компетентним органом наділеним
повноваженнями припинення права
користування (власності) на землю
державної власності
(лісогосподарського призначення)
площею понад 1 га є Кабінет Міністрів
України, а Малоріченська сільська рада
взагалі не наділена такими
повноваженнями.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

Серед способів захисту прав на
земельні ділянки п. «г» ч. 3 ст. 152
Земельного кодексу України визначено
визнання недійсним рішення органу
місцевого самоврядування.

Відповідно до статутів від 21.01.2000 та
21.03.2007 (зі змінами від 29.07.2011)
Алуштинське державне лісогосподарське
підприємство та ДП «Алуштинське лісове
господарство» це одне і теж
підприємство, змінилась лише назва
підприємства. Зазначене підприємство
засноване на державній власності,
створене на підставі наказу
Міністерства лісового господарства №
44 від 31.03.1993, належить до сфери
управління Державного комітету
лісового господарства України та
входить до сфери управління
Республіканського комітету АР Крим з
лісового і мисливського господарства.

За таких обставин, рішення
Малоріченської сільської ради № 2/5 від
18.04.2006, яким затверджено проект
землеустрою з відведення земельної
ділянки обслуговуючому кооперативу
«Сонячногір'я» для будівництва
рекреаційного комплексу в с.
Сонячногірське, за рахунок земель
Алуштинського лісгоспу, вилучено з
земель Алуштинського лісгоспу
земельну ділянку загальною площею 9,9981
га, та зазначену земельну ділянку
передано обслуговуючому кооперативу
«Сонячногір'я» в оренду строком на 49
років, має бути визнано недійсним
відповідно до вказаних вище норм
законодавства.

Щодо визнання недійсним договору
оренди від 19.04.2006 вказаної земельної
ділянки площею 9,9981 га. укладеного між
Малоріченською сільською радою та
Обслуговуючим кооперативом
«Сонячногір'я» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечить цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу
України підставою для визнання
правочину недійсним є недотримання в
момент його вчинення стороною
(сторонами) вимог, встановлених ч.ч.1-3, 5,
6 ст.203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 207
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Оскільки договір оренди земельної
ділянки укладено на підставі рішення
Малоріченської сільської ради №2/5 від
18.04.2006, яке має бути визнано недійсним з
вказаних вище підстав, зміст
зазначеного правочину суперечить
вимогам Земельного кодексу України та
Лісового кодексу України.

Таким чином, договір оренди земельної
ділянки, укладений 19.04.2006 між
Малоріченською сільською радою та
обслуговуючим кооперативом
«Сонячногір'я» підлягає визнанню
недійсним на підставі ч.1 ст.215
Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 207
Господарського кодексу України.

Судові витрати по сплаті судового
збору судом покладаються на
відповідачів в порядку статті 49
Господарського процесуального кодексу
України,

В судовому засіданні 06.02.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повне рішення складено 10.02.2014.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Визнати недійсним рішення
Малоріченської сільської ради № 2/5 від
18.04.2006 «Про затвердження проекту
землеустрою та надання земельної
ділянки в оренду ОК «Сонячногір'я», про
затвердження процентної ставки
орендної плати земельної ділянки
Обслуговуючому кооперативу
«Сонячногір'я».

2. Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 19.04.2006, укладений
між Малоріченською сільською радою та
обслуговуючим кооперативом
«Сонячногір'я» щодо земельної ділянки
площею 9,9981 га, який пройшов державну
реєстрацію 27.04.2006 за № 53.

3. Стягнути з Малореченської
сільської ради, (вул.Фруктова, 1-а,
с.Малореченське, м.Алушта, ідент.номер
04367393) в дохід Державного бюджету
України (Отримувач коштів: Управління
Державної казначейської служби
України у м. Сімферополі Автономної
Республіки Крим, м. Сімферополь, вул.
Павленко, 48, код ЄДРПО України 38040558,
рахунок 3002, відкритий за кодом
класифікації доходів бюджету 22030001 в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України в
Автономній Республіці Крим, м.
Сімферополь, код банку 824026) 1218,00 грн.
судового збору.

4. Стягнути з Обслуговуючого
кооперативу «Сонячногір`я»,
(вул.Пролетарська, 12-а, м.Сімферополь,
іден.номер 33266821) в дохід Державного
бюджету України (Отримувач коштів:
Управління Державної казначейської
служби України у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим, м.
Сімферополь, вул. Павленко, 48, код ЄДРПО
України 38040558, рахунок 3002,
відкритий за кодом класифікації
доходів бюджету 22030001 в Головному
управлінні Державної казначейської
служби України в Автономній Республіці
Крим, м. Сімферополь, код банку 824026) 1218,00
грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя С.С.
Потопальський