ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.
Справа № 921/661/13-г/11

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Кременецьке
лісове господарство" (надалі ДП
"Кременецьке лісове господарство") б/н
від 01.11.2013 року

на рішення господарського
суду Тернопільської області від
18.10.2013року

у справі № 921/661/13-г/11

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрпродінвест" (надалі ТзОВ
"Укрпродінвест"), м. Кременець

до відповідача ДП "Кременецьке
лісове господарство", м. Кременць

про стягнення
заборгованості в сумі 34 893,92 грн,

з участю представників:

від позивача: Герасимович В.О.-
директор; Трачук І.В. - представник;

від відповідача: Мартищук Л.П. -
представник (довіреність від 29.10.2013
року);

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки, передбачені ст.22,
ст.28 ГПК України. Клопотання про
технічну фіксацію судового процесу від
сторін не поступало, заяв про відвід
суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 18.10.2013р. у
справі № 921/661/13-г/11 позовні вимоги ТзОВ
«Укрпродінвест» до ДП «Кременецьке
лісове господарство» про стягнення
заборгованості в сумі 34 893,92 грн,
задоволено. Стягнуто з відповідача на
корить позивача - 34 893,92грн., із них: 1
633,37грн., що становить 3 % річних та 33
260,55грн. заборгованості з врахуванням
індексу інфляції вартості сервітуту, 1
720,50грн. в повернення сплаченого
судового збору та 3000,00грн. витрат
пов`язаних з оплатою послуг адвоката.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій рішення суду вважає незаконним,
винесене при неповному з'ясуванні всіх
обставин справи та просить його
скасувати. Скаржник зазначає, що
відповідач не був вчасно та належним
чином повідомлений про дату та час
проведення судового засідання, а
відтак, не мав можливості направити
представника, щоб навести докази та
аргументи на заперечення позовних
вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013р. у
складі колегії суддів:
головуючий-суддя Кравчук Н.М., судді
Гнатюк Г.М. та Якімець Г.Г. прийнято
апеляційну скаргу до провадження та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 12.12.2013р.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
12.12.2013 року в склад колегії суддів
внесено зміни, замість судді Якімець
Г.Г. введено суддю Мирутенка О.Л.

Представник позивача в судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну
скаргу № 44 від 05.12.2013р. проти доводів,
наведених скаржником, заперечує,
вважає їх надуманими та
безпідставними, просить рішення суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала доводи, викладені
в апеляційній скарзі, та наполягає на
її задоволенні.

В судовому засіданні представник
відповідача на виконання ухвали суду
від 27.11.2013року подав суду оригінал
платіжного доручення № 101 від 22.01.2013
року, як доказ доплати судового збору в
сумі 360 грн.00 коп., а також заяву від
22.01.2013 року в якій просить розгляд
справи відкласти до вирішення позову
про недійсність договору сервітуту,
який розглядається в господарському
суді Тернопільської області.

Колегія суддів, порадившись на місці,
ухвалила в задоволенні клопотання
відмовити, в зв»язку з безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, відзив на
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про залишення без
змін рішення місцевого господарського
суду з огляду на наступне:

Між ТзОВ «Укрпродінвест» в особі
директора Вознюк Н.А. (Власник) та ДП
«Кременецьке лісове господарство» в
особі директора Криси І.Т. (Сервітуарій)
15.06.2010 року укладено договір
установлення сервітуту, відповідно до
умов якого Власник надає Сервітуарію
право користуватися належним Власнику
на праві власності стрілочним
переводом № Р 65 1/11 № 207 розгорнута
довжина стрілочного переводу 64 м.п., на
під'їздній колії та під'їзною колією, що
примикає до ВАТ «Кременецький
міжрайпостач» (далі - Майно), для
здійснення операцій з подачі,
прибирання та інших операцій,
пов'язаних з експлуатацією під'їзної
колії № 25, яка належить Власнику на
праві власності. (п.1.1 договору), а
Сервітуарій зобов'язується своєчасно і
в повному обсязі оплачувати вартість
сервітуту (п. 2.2.3 договору).

Згідно розділу 1 договору вартість
сервітуту становить 4000,00 грн.
щомісячно. Вартість сервітуту підлягає
щомісячній індексації, виходячи з
індексу інфляції (п.1.4.). Оплата вартості
сервітуту згідно цього договору
проводиться не пізніше 5-го числа
місяця наступного за звітним місяцем
(п.1.5.). Термін дії сервітуту щодо майна,
становить 5 років з дати підписання
цього договору, тобто з 15.06.2010 року до
14.06.2015 року.

Відповідно до п.2.1 та п.2.2 договору
обов'язок Власника безперешкодно
надавати майно у користування
Сервітуарію для проїзду на під'їзну
колію № 26, що належить Сервітуарію на
праві власності та використовується у
господарській діяльності у складі
майнового комплексу за адресою м.
Кременець Тернопільської області вул.
Березина, 111, а Сервітуарій в свою чергу
зобов'язується при користуванні майном
не чинити будь-яких дій, що можуть
призвести до погіршення його стану,
своєчасно та в повному обсязі
оплачувати вартість сервітуту.

Проте, як встановлено судом та як видно
з матеріалів справи, в порушення
договірних зобов'язань відповідачем не
було здійснено своєчасної та в повному
обсязі оплати вартості сервітуту, в
зв»язку з чим, станом на час подання
позову борг відповідача перед
позивачем становив 34 893 грн. 92 коп.

У заявлених вимогах позивач просив
стягнути з відповідача заборгованість
загальною сумою - 34 893 грн. 92 коп., із них:
основний борг - 33 260 грн. 55 коп.; 3 %
річних - 1 633 грн. 37 коп..; 2000,00 грн. по
оплаті послуг адвоката у справі №
1/80-5022-784/2012(12/110-2000, а також витрати,
пов'язані з оплатою послуг адвоката та
сплаті судового збору в повному обсязі.

При прийнятті постанови Львівський
апеляційний господарський суд виходив
з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона ( боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію ( передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи,
зобов'язання між сторонами у даній
справі виникли з договору
установлення сервітуту від 15.06.2010 року.

Згідно розрахунку, долученого до
матеріалів справи, вбачається, що
позивачем по справі ТзОВ
«Укрпродінвест» на адресу ДП
«Кременецьке лісове господарство»
були виставлені рахунки по оплаті
заборгованості за період з грудня 2012
року по травень 2013 року на загальну
суму 33 260 грн. 55 коп. ( а.с.14-21 )

Відповідач в порушення умов
вищевказаного договору, зобов`язання
по оплаті за користування стрілочним
переводом № Р 65 1/11 № 207 в строки,
визначені договором, не виконав, в
матеріалах справи відсутні
документальні докази, які б
підтвердили сплату боргу відповідачем,
відтак, суд апеляційної інстанції
вважає, що місцевим господарським
судом правомірно стягнуто з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 33 260 грн. 55 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень ст.625 ЦК України,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення
виконання зобов'язання.

Таким чином, позивачем правомірно
нараховано до сплати відповідачем
інфляційні та 3% річних в сумі 1633,37 грн.
за період з 06.12.2012 року по 05.06.2013 року
(розрахунок а.с. 20), в зв»язку з чим сума
основного боргу становить 34 893,92 грн.

Доводи відповідача - ДП "Кременецьке
лісове господарство" про те, що договір
установлення сервітуту з 21.03.2011р. є
розірваним, а відтак позовні вимоги не
підлягають до задоволення,
господарський суд спростовує
наступним:

Стаття 188 Господарського кодексу
України передбачає порядок зміни та
розірвання господарських договорів.
Зміна та розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку
не допускаються, якщо інше не
передбачено законом або договором.
Сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.
Сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк
після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли
згоди щодо зміни (розірвання)
договору або у разі неодержання
відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення суду.

Згідно з пунктом 4.1 договору однією з
підстав припинення цього сервітуту є
розірвання договору за згодою сторін,
чого з матеріалів даної справи не
вбачається.

Окрім того, в матеріалах справи
містяться рішення господарських судів,
що набрали законної сили, якими
відмовлено відповідачу у задоволенні
позовних вимог щодо визнання недійсним
спірного договору та рішення судів,
якими було стягнуто з відповідача на
користь позивача суми заборгованості
по спірному договорі за інший період.
Таким чином, факт виконання сторонами
умов спірного договору установлення
сервітуту та факт чинності, дійсності
договору установлення сервітуту від
15.06.2010р. на момент звернення позивача з
позовом до господарського суду за
захистом своїх прав та інтересів не
підлягає доказуванню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ДП
"Кременецьке лісове господарство" на
користь позивача судових витрат,
понесених на послуги адвоката по
справі № 1/80-5022-784/2012(12/110-2000, суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та вбачається з
мотивувальної частини рішення
господарського суду Тернопільської
області від 18.10.2013 року (а.с.156 або 5-та
сторінка рішення), в задоволенні
позовної вимоги щодо стягнення з ДП
«Кременецького лісового господарства»
понесених ТзОВ «Укрпродінвест»
судових витрат по оплаті послуг
адвоката у справі № 1/80-5022-784/2012 (12/110-2000) в
розмірі 2 000 грн. судом було відмовлено.
Однак, як вбачається з рішення суду,
питання щодо вирішення вище зазначеної
вимоги помилково не було зазначено в
резолютивній частині рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне доповнити резолютивну
частину рішення пунктом в наступній
редакції « в задоволенні позовних
вимог про стягнення з ДП "Кременецьке
лісове господарство" судових витрат,
понесених на послуги адвоката по
справі № 1/80-5022-784/2012(12/110-2000 - відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення
судових витрат, понесених на послуги
адвоката по даній справі в сумі 3000,00
грн. місцевим господарським судом
правомірно задоволено, оскільки
вказана сума підтверджується
належними та допустими доказами по
справі.

Статтею 32 ГПК України встановлено,
що доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтується вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Однак, скаржником всупереч
вищенаведеній нормі права, не подано
доказів, які б спростовували факти,
викладені в позовній заяві, а доводи,
наведені в апеляційній скарзі не
спростовують правомірність висновків,
викладених в оспорюваному рішенні суду
першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що місцевий
господарський суд прийняв рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому рішення
господарського суду Тернопільської
області слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Тернопільської області від 18.10.2013р. у
справі № 921/661/13-г/11 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку згідно
з Розділом XII-1 ГПК України.

3. Справу передати в місцевий
господарський суд Тернопільської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.