ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА про
повернення позовної заяви

27 січня 2014 року
Справа № 913/236/14

Провадження № 6в/913/236/14

Суддя Василенко Т.А., розглянувши
матеріали позовної заяви

Приватного підприємства "Ірбіс", м.
Первомайськ Луганської області

до Відділу державної виконавчої служби
Первомайського міського управління
юстиції, м. Первомайськ Луганської
області

про зобов'язання відповідача зняти
арешт з банківських рахунків

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Луганської
області 27.01.2014 надійшла позовна заява №
3 від 22.01.2014 Приватного підприємства
"Ірбіс" до Відділу державної виконавчої
служби Первомайського міського
управління юстиції про зобов'язання
ВДВС зняти арешт з банківських
рахунків №№ , , відкритих в
АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Перевіривши подані матеріали на
предмет дотримання позивачем вимог,
передбачених Господарським
процесуальним кодексом України,
встановлено наступне.

Відповідно до статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви, зокрема, додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів, та сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Згідно ст. 1 Закону України від 08.07.2011 №
3674-VI "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду. Статтею 4
вищевказаного Закону передбачено, що
за подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
справляється судовий збір в розмірі 1
мінімальної заробітної плати. Законом
України від 16.01.2014 № 719-VII "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" установлено,
що мінімальна заробітна плата з 01
січня 2014 року складає 1218 грн. 00 коп.
Приватним підприємством "Ірбіс" до
позовної заяви не додано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Статтею 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення. Отже, належним доказом
направлення відповідачу копії
позовної заяви є опис вкладення.
Приватним підприємством "Ірбіс" в
підтвердження надіслання відповідачу
копії позовної заяви та доданих до неї
документів надано незасвідчену
ксерокопію фіскального чеку від 22.01.2014
№ 1099, з якої вбачається, що копія
позовної заяви та додані до неї
документи надіслані відповідачам
рекомендованим листом, а не листом з
описом вкладення, чим порушені вимоги
ст. 56 Господарського процесуального
кодексу України.

Відтак, у зв'язку з недодержанням
заявником вимог статті 57
Господарського процесуального кодексу
України, дану позовну заяву слід
повернути без розгляду на підставі п.п.
4, 6 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Крім того, як вбачається із доданої до
позовної заяви копії постанови від
28.11.2013 про арешт коштів боржника -
Приватного підприємства "Ірбіс", арешт
на кошти, що містяться на рахунках №
, № , відкритих в АТ
"Райффайзен Банк Аваль", накладено в
межах виконавчого провадження з
виконання наказів господарського суду
Луганської області № 10/177 від 15.05.2012 та
№ 4/127 від 27.03.2012.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
виконавче провадження" сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 4 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути
подані стягувачем, боржником або
прокурором протягом десяти днів з дня
вчинення оскаржуваної дії, або з дня,
коли зазначеним особам стало про неї
відомо, або з дня, коли дія мала бути
вчинена.

Враховуючи викладене, винесення
постанови про арешт коштів боржника
від 28.11.2013 головним державним
виконавцем Веремйовою Н.А. повинно
розглядатися саме як оскарження дії
(мати форму скарги, а не позовної заяви)
державного виконавця в межах
виконавчого провадження № 36953609 щодо
виконання наказів господарського суду
Луганської області № 10/177/2011 від 15.05.2012,
№ 4/127/2011 від 27.03.2012, а не в порядку
позовного провадження в межах
господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.п.
4, 6 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву та додані до
неї документи заявнику без розгляду.

2. Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток: (тільки заявнику): на "18"
аркушах.

Суддя Т.А. Василенко