ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" січня 2014 р.Справа № 916/3294/13

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників:

від позивача: Осадчук Т.В. згідно
довіреності від 18.04.2012р.;

від відповідача: не з'явився.

Розглянув справу:

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю „Медичний центр
„М.Т.К." (м. Київ);

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „АННАКАЙЛАС" (м.
Одеса);

про стягнення 28985,54 грн.

Спір розглядався у більш тривалий
строк за клопотанням сторони
відповідно до ст.69 ГПК України.

27.11.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю „Медичний центр
„М.Т.К." звернулось до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю „АННАКАЙЛАС", в якій
просить стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар в
сумі 28985,54 грн. та витрати, пов'язані із
сплатою судового збору.

Ухвалою господарського суду від 28
листопада 2013р. порушено провадження у
справі №916/3294/13 за вищезазначеним
позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених в позовній заяві.
Пояснив, що відповідач не сплатив борг,
просив закінчувати розгляд справи та
задовольнити позов.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про розгляд
справи був повідомлений вчасно і
належним чином за місцем реєстрації,
про що свідчать поштові повідомлення
про вручення ухвал суду.

Отже, відповідач вважається належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового засідання, оскільки до
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Така правова позиція Вищого
господарського суду України, викладена
у п.32 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/530 від
10.12.09.

Таким чином, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2013р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю „Медичний
центр „М.Т.К." (позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„АННАКАЙЛАС" (відповідач) було
укладено договір постачання продукції
медичного призначення (лікарських
засобів, виробів медичного
призначення) № 85/13-ОД.

Предметом договору є зобов'язання
постачальника постачати та передавати
у власність покупцю лікарські засоби і
вироби медичного призначення у
кількості, асортименті і по цінах
згідно накладних, а покупця - приймати
та оплачувати їх на умовах договору.

Відповідно п. 3.1 договору товар за
договором постачається окремими
партіями у відповідності з накладними
на підставі замовлень покупця. У
замовленні покупець визначає
номенклатуру товару, кількість,
узгоджену ціну та умови оплати.

Згідно п. 4.2 договору покупець оплачує
поставлений постачальником товар за
цінами, які вказуються в накладних, які
є невід'ємними частинами договору.

Відповідно п. 4.3.1 договору оплата
здійснюється шляхом відтермінування
платежу на розрахунковий рахунок
постачальника протягом 21 календарних
днів з моменту отримання товару
покупцем на підставі
відвантажувальних документів.

Згідно п. 4.4 договору ціни вказані в
накладній на окрему партію товару є
узгодженими між сторонами і не можуть
бути змінені в односторонньому
порядку.

Договір набуває чинності з моменту
підписання та діє до 31.12.2013р., але в будь
якому випадку до моменту його
остаточного виконання (п. 5.1 договору).

Відповідно п. 7.1 договору, спори, що
виникають з договору, або пов'язані з
ним, вирішуються у господарському суді
за місцезнаходженням відповідача, у
порядку визначеним законодавством
України.

Позивач виконав умови договору № 85/13-ОД
від 03.01.2013р. належним чином, бо
позивачем були здійсненні поставки
лікарських засобів і виробів медичного
призначення на загальну суму 28958,54грн.
відповідачу, що підтверджується
видатковими накладними, зокрема: №
МТК163026 від 14.03.2013р. на суму 3665,67грн., №
МТК163027 від 14.03.2013р. на суму 735,00грн., №
МТК163089 від 14.03.2013р. на суму 250,00грн., №
МТК165403 від 19.03.2013р. на суму 489,60грн., №
МТК165407 від 19.03.2013р. на суму 634,00грн., №
МТК165432 від 20.03.2013р. на суму 1651,00грн., №
МТК165433 від 20.03.2013р. на суму 3798,08грн., №
МТК166905 від 22.03.2013р. на суму 2085,00грн., №
МТК166906 від 22.03.2013р. на суму 1021,00грн., №
МТК169206 від 27.03.2013р. на суму 4851,15грн., №
МТК170895 від 29.03.2013р. на суму 23226,40грн., №
МТК170898 від 29.03.2013р. на суму 585,00грн., №
МТК180285 від 16.04.2013р. на суму 2763,16грн., №
МТК180287 від 16.04.2013р. на суму 460,00грн., №
МТК186019 від 29.04.2013р., № МТК186877 від 30.04.2013р.
на суму 1389,60грн.

Проте, відповідач не оплатив вартість
отриманих лікарських засобів і виробів
медичного призначення по зазначених
вище накладних, тому у відповідача
перед позивачем існує заборгованість
за отриманий товар в сумі 28985,54грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частиною 1 статті 175 ГК
України майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
пов'язаних з особистим, сімейним,
домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, борг відповідача перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Медичний центр
„М.Т.К." становить 28958,54грн., і тому суд
задовольняє позов в повному обсязі.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги не
спростував, відзив до суду не надіслав,
доказів в підтвердження сплати
заборгованості не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
задоволення позову в повному обсязі,
оскільки позов підтверджується
належними доказами, наявними в
матеріалах справи, заявлений
відповідно до вимог чинного
законодавства.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю „АННАКАЙЛАС",
оскільки по вині останнього позивач
вимушений був звернутись до суду за
захистом порушених прав.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „АННАКАЙЛАС" (вул.
Єврейська, 24, м. Одеса, 65011, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Медичний центр
„М.Т.К." (вул. М. Амосова, буд. 10, м. Київ,
03680, ):

- 28985,54грн. - основної заборгованості,

- 1720,50 грн. - витрат, пов'язаних із
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано: 04
лютого 2014 року.

Суддя
Брагіна Я.В.