ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.01.2014
Справа № 905/461/14
Господарський суд Донецької області у
складі судді Сковородіної О.М.

при секретарі судового засідання:
Стасюк О.В.

за участю представників сторін

від позивача: Анастасова Є.О.
довіреність від 20.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

у справі за позовом: Трьох Святителів
парафія Донецької єпархії Української
православної церкви м. Донецьк

до відповідача: Донецької міської ради,
м. Донецьк

про визнання права власності

Позивач, Трьох Святителів парафія
Донецької єпархії Української
православної церкви м. Донецьк
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Донецької міської ради, м. Донецьк про
визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що на підставі
рішення Донецької міської ради №4/16 від
29.01.1999р. «О передаче здания бывшего
детского яслей-сада №252» останньому
була передана будівля колишнього
дитячого ясла-садка №252 з прилеглою до
нього територією, яка розташована за
адресою: м. Донецьк, вул. Сомова, 9 під
культову споруду у безоплатне постійне
користування.

В подальшому, на зазначеній земельній
ділянці позивач самочинно здійснив
будівництво двох сторожок, дзвіниці та
культової споруди Храму. Також,
зазначав, що проведення будівництва не
впливає (не порушує) на права та
охоронні інтереси третіх осіб.

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав у судові засідання не з'явився. За
таких обставин, суд розглядає справу за
наявними в ній матеріалами, відповідно
до ст.75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

02.03.1998р. розпорядженням голови
Донецької обласної державної
адміністрації №106 був зареєстрований
статут «Трьох Святителів парафії
Донецької єпархії Української
православної церкви м. Донецьк».

Рішенням Донецької міської ради №4/16
від 29.01.1999р. «О передаче здания бывшего
детского яслей-сада №252» позивачу була
передана будівля колишнього дитячого
ясла-садка №252 з прилеглою до нього
територією, яка розташована за адресою:
м. Донецьк, вул. Сомова, 9 під культову
споруду у безоплатне постійне
користування.

Позивачем, в ході своєї діяльності на
зазначеній земельній ділянці,
самочинно (без отримання відповідного
дозволу) були побудовані: дві сторожки,
дзвіниці, культова споруда Храму.

30.10.2013 р. спірне майно було
проінвентаризовано та за даними
Приватного підприємства «Інноваційна
науково-технічна експертна компанія»
(кваліфікаційний сертифікат серія АЕ
№001678) складається з: сторожки, літ. «П»,
загальною площею 2,3 кв.м., сторожки, літ.
«Р», загальною площею 2,3 кв.м., будівлі
храму, літ. «С-1», загальною площею 302,9
кв.м., дзвіниці, літ. «Т-3», загальною
площею 58.8 кв.м. про що свідчить
відповідний технічний паспорт,
належним чином засвідчена копія якого
знаходиться в матеріалах справи (арк.
справи 30-43).

Рішенням Виконавчого комітету
Куйбишевської районної у м. Донецьку
ради №342 від 11.12.2013р. «О присвоении
почтового адреса зданию Храма Трех
Святителей в Куйбышевском районе»,
будівлі храму Трьох Святителів
присвоєно поштову адресу : м. Донецьк-8,
вулиця Електронна, 11.

У технічному звіті про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта, наданого Приватним
підприємством «Інноваційна
науково-технічна експертна компанія»
(кваліфікаційний сертифікат серія АЕ
№000310), зазначено, що за результатами
проведення технічного обстеження
об'єктів: храму літера «С-1», дзвіниці
літера «Т-3» та сторожок літери «П», «Р»,
розташованих за адресою: вул.
Електронна, 11 в Куйбишевському районі
м. Донецька, встановлено їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації і можливість їх
безпечної експлуатації.

Відсутність належних документів
(проектної документації, дозволу на
виконання будівельних робіт) у
позивача, обумовлює його звернення до
суду з позовом, щодо реалізації ним
прав власника на спірне майно.

Оцінюючи вимоги позивача, суд виходить
з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від
13.04.2011р., прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
здійснюється на підставі свідоцтва про
відповідність збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, що видається інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Як слід, відсутність документів, що
передують проведенню будівництва
(як-то, проектна документація, дозвіл на
будівництво), обумовлюють неможливість
введення в експлуатацію спірного
об'єкта відповідно до встановленого
Порядку.

Суд, окремо, зазначає, що приписи ст. 331
ЦК України, яка встановлює, що право на
новозбудоване нерухоме майно виникає з
моменту завершення будівництва та
введення в експлуатацію, в даному
випадку не застосовуються, оскільки,
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно є виключною
компетенцією судових органів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 376 Цивільного
кодексу України, житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб відповідно
до ч. 5 ст. 376 ЦК України.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

З урахуванням приписів ст. ст. 16, 328, 376, 392
ЦК України, обставин справи та наданих
доказів, вимоги позивача щодо визнання
права власності на спірне нерухоме
майно, є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню
на позивача в порядку, що передбачений
ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі ст. ст. 16, 328, 376, 392 ЦК України,
керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Трьох Святителів
парафія Донецької єпархії Української
православної церкви м. Донецьк до
Донецької міської ради, м. Донецьк про
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати право власності за Трьох
Святителів парафією Донецької єпархії
Української православної церкви м.
Донецьк (83008, м. Донецьк, вул. Сомова, 9,
ідентифікаційний код 25335144) на нерухоме
майно: сторожку, літ. «П», загальною
площею 2,3 кв.м., сторожку, літ. «Р»,
загальною площею 2,3 кв.м., будівлю храму,
літ. «С-1», загальною площею 302,9 кв.м.,
дзвіницю, літ. «Т-3», загальною площею 58.8
кв.м. розташованих за адресою:
м.Донецьк-8, вул. Електронна, 11.

Повний текст рішення підписаний
03.02.2014р.

Рішення набирає законної сили
14.02.2014р.

Рішення може бути оскаржено в
Донецький апеляційний господарський
суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя
О.М.
Сковородіна