СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року Справа № 901/2421/13

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Рибіної С.А.,

суддів
Гоголя Ю.М.,

Дмитрієва В.Є.,

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Підприємство "МАСТ-БУД";

відповідачів - Горіна-Шарапа Г.В.,
представник Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт", довіреність № 3352/01/01-49 від 26.12.2013;

- Гришин Р.Ю., представник
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України", довіреність № 52 від 22.01.2014,

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" на рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим
(суддя Радвановська Ю.А. ) від 28
серпня 2013 року у справі № 901/2421/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
"МАСТ-БУД" (б. Б.Хмельницького, 24-а,
Маріуполь, Донецька область, 87500)

до Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт" (вул. Горького, 11, Феодосія, 98100)

Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (проспект Перемоги, буд.14, Київ
135, 01135)

про стягнення 3034276,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
"МАСТ-БУД" звернулось до господарського
суду Автономної Республіки Крим з
позовною заявою до Державного
підприємства "Феодосійський морський
торговельний порт" про стягнення 3034276,69
грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує
тим, що відповідачем порушені
зобов'язання за договором генерального
підряду № 389/13 від 05 жовтня 2012 року в
частині оплати виконаних робіт.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Радвановська Ю.А. ) від 28 серпня 2013 року
у справі № 901/2421/13 позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
"МАСТ-БУД" до Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт" про стягнення 3034276,69 грн.
задоволена повністю.

Приймаючи таке рішення, господарський
суд першої інстанції дійшов висновку
про обгрунтованість включення до Акту
виконаних будівельних робіт за травень
2013 року (ф. КБ-2в) та до Довідки про
вартість виконаних підрядних робіт і
витрат за травень 2013 року (ф.КБ-3)
"Профілів фасонних гарячекатаних для
шпунтових паль Larssen 607 n" вагою 1184,346 тонн
за ціною 13632,94 грн. за 1 тонну на загальну
суму 16146118,62 грн., що призвело до
виникнення заборгованості.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" звернулось до
Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати, прийняти
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування зазначеного
судового акту заявник апеляційної
скарги вважає неповне з`ясування судом
першої інстанції усіх обставин справи,
що призвело до помилкових висновків та
невірного застосування норм
матеріального права.

Свої доводи заявник апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що господарським
судом першої інстанції не було
враховано, що Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" є правонаступником
відповідача, до якого перейшли права та
обов`язки за спірним договором, однак
розгляд справи відбувався без
залучення правонаступника.

Ухвалами Севастопольського
апеляційного господарського суду від
25 грудня 2013 року відновлено строк на
подачу апеляційної скарги, апеляційна
скарга Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" прийнята до провадження
колегією у складі: головуючого судді
Рибіної С.А. суддів Гоголя Ю.М.,
Дмитрієва В.Є. та призначена до
розгляду.

В судовому засіданні 20.01.2014 судом
оголошено перерву до 27.01.2014.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду
від 27 січня 2014 року Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" залучено до участі у
справі в якості іншого відповідача.

Відповідач - Державне підприємство
"Феодосійський морський торговельний
порт" пояснив, що оскільки його
правонаступником є Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України", тому він є неналежним
відповідачем.

Інший відповідач - Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" доводи апеляційної
скарги підтримав у повному обсязі,
наполягав на її задоволенні.

Позивач проти задоволення апеляційної
скарги заперечував, явку
уповноваженого представника після
перерви у судове засідання не
забезпечив, про дату, час та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлений відповідно до приписів
чинного законодавства.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом
суду, основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні. Зазначена правова
позиція висловлена у постанові Вищого
господарського суду України від 03.06.2009
№2-7/10608-2008.

Оскільки явка учасників процесу
обов'язковою не визнавалась, свою
позицію позивач висловив, матеріали
справи достатньо характеризують
спірні правовідносини, судова колегія
вважає, що підстави для відкладення
розгляду апеляційної скарги відсутні.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія визнала можливим розглянути
апеляційну скаргу у відсутності
позивача, за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши справу повторно в порядку
статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія встановила наступне.

05 жовтня 2012 року між Державним
підприємством "Феодосійський морський
торговельний порт" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
"МАСТ-БУД" (генпідрядник) укладено
договір генерального підряду № 389/13
на будівництво об'єкту "Реконструкція
причалів порту № 1-3. Друга черга
будівництва - причал № 2" (далі -
Договір), відповідно до якого
генпідрядник зобов'язаний за завданням
замовника в межах договірної ціни
виконати на свій ризик власними і
залученими за згодою замовника силами
всі передбачені даним договором
будівельно- монтажні роботи, здійснити
придбання, постачання та монтаж
устаткування і здати в експлуатацію
об'єкт "Реконструкція причалів порту №
1-3. Друга черга будівництва - причал № 2"
Державному підприємству
"Феодосійський морський торговельний
порт" в м. Феодосія за адресою: вул.
Горького, 11, а замовник - прийняти
виконані роботи та оплатити їх
вартість на умовах даного Договору (а.с.
33-52, т.1).

Відповідно до пункту 1 Договору
договірна ціна - визначена на основі
кошторисів, узгоджена сторонами і
обумовлена в підрядному договорі ціна
будівельно-монтажних робіт та вартість
устаткування.

Розділом 4 Договору сторони погодили
Договірну ціну, яка в сумі 22751429,87 грн.
згідно з протоколом узгодження,
складає 136508579,22 грн., у тому числі ПДВ
(20%).

Згідно пункту 4.6 Договору ціни на
матеріальні ресурси при їх зміні в
процесі виконання
будівельно-монтажних робіт до їх
придбання потребують узгодження із
замовником.

Розділом 5 Договору визначені права та
обов`язки сторін.

Фінансування робіт (будівництво
об'єкту) проводиться за планом, який
складається генпідрядником,
узгоджується із замовником і є
невід'ємною частиною даного Договору
(пункту 14.2 Договору).

Розділом 15 Договору сторони погодили
прийом-передачу закінчених робіт
(об`єкту будівництва) та здачу об`єкту в
експлуатацію шляхом підписання акту
готовності об`єкту до експлуатації.

Розділом 16 Договору сторонами
визначений порядок розрахунків,
відповідно до якого за виконані роботи
та змонтоване устаткування розрахунки
здійснюються замовником в межах
договірної ціни, і проводитимуться
щомісячними платежами на підставі
актів здачі- приймання виконаних
будівельних робіт форми № КБ-2в і
"Довідки про вартість виконаних
підрядних робіт і витрат" форми № КБ-3
та оригіналів рахунків. Замовник в
кожному подальшому місяці, протягом 20
календарних днів з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
актів форми КБ-2в і довідок форми КБ-3, та
надання рахунку і податкової
накладної, оплачує роботи, виконані
генпідрядником в попередньому місяці.

Відповідно до пункт 23.2 Договору
внесення змін і доповнень до даного
Договору, а також його розірвання
допускається за згодою сторін і
оформлюється додатковими угодами,
підписаними сторонами і скріпленими
печатками.

Договір діє з моменту підписання до 31
грудня 2013 року (пункт 25.1 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що до
затвердженого кошторису включено
вартість профілю фасонного
гарячекатаного для шпунтових паль PU32.

Відповідно до експертного дослідженні
№ 100 від 27 серпня 2013 року в період дії
договору генерального підряду № 389/13
від 05 жовтня 2012 року існувала
об'єктивна необхідність заміни шпунта
PU - 32 на шпунт Larssen 607n при реконструкції
причалів порту № 1-3.

Додатковою угодою №1 від 11 жовтня 2012
року до Договору сторони домовились
зменшити розмір договірної ціни.

Змінена договірна ціна відповідно до
позиції 1 "Локального кошторису №2-3-1 на
причал №2" та позиції 169 розділу ІV
"Будівельні матеріали, вироби, і
конструкції" підсумкової відомості
ресурсів включила і профілі фасонні
гарячекатані для шпунтових паль PU 32
вагою 1155.183 тонни за ціною 13299,00 грн. за
одну тонну на загальну суму 15362779,00 грн.
за тендерною пропозицією.

Листами від 31.01.2013 та 13.02.2013 позивач
звернувся до відповідача за
погодженням використання шпунта Larssen
607n замість шпунта PU-32.

06 березня 2013 року за вих. № 467/01-35
відповідачем погоджено вищезазначену
заміну шпунта за умови залишення без
змін вартості реконструкції та
дотримання рекомендацій проектної
організації.

29 квітня 2013 року позивач за вих. №01-1110
направив на адресу відповідача
розрахунок показників
загально-виробничих та
адміністративних затрат підприємства
за результатами діяльності 2012 року, а
також розрахунок фактичної вартості
шпунта Larssen 607n, яка становила 13788,14 грн.
за 1 тонну (без ПДВ).

Відповідач відмовився узгоджувати
запропоновану вартість шпунта Larssen 607n,
посилаючись, зокрема, на надані
позивачем гарантії не збільшувати
вартість реконструкції об'єкту.

Позивач листом від 31 травня 2013 року за
вих. №01-1410 направив на узгодження
замовнику скореговану ціну, яка, з
урахуванням зауважень відповідача,
склала 13632,94 грн. за 1 тонну (без ПДВ).

На виконання умов Договору позивачем
був складений акт приймання виконаних
будівельних робіт за травень 2013 року
форми КБ-2в та довідка про вартість
виконаних підрядних робіт і витрат за
травень 2013 року форми КБ-3, які передані
на підписання замовнику (а.с.88-100, 101, 102,
т.1).

Державне підприємство "Феодосійський
морський торговельний порт"
відмовилося від оплати суми
заборгованості за шпунт Larssen 607n за
актом прийняття виконаних будівельних
робіт за травень 2013 року (форма КБ-2в).

Дані обставини стали підставою для
звернення позивача з позовом про
стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції позовні вимоги
задовольнив повністю.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, дотримання ним
норм процесуального права та
відповідність висновків суду
обставинам справи, судова колегія
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Правовідносини між сторонами виникли
на підставі договору генерального
підряду № 389/13 від 05 жовтня 2012 року.

Відповідно до статті 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
будівельного підряду.

Згідно статті 875 Цивільного кодексу
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
оснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, та статті 526
Цивільного кодексу України, яка
містить аналогічні положення,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно статті 638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однією із сторін має бути досягнуто
згоди.

Порядок укладення та виконання
договорів підряду на проведення робіт
з нового будівництва, реконструкції
будівель і споруд та технічного
переоснащення діючих підприємств, а
також комплексів і видів робіт,
пов'язаних із капітальним будівництвом
об'єктів, визначається "Загальними
умовами укладення та виконання
договорів підряду в капітальному
будівництві", затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.2005
№668 (далі - Загальні умови).

Відповідно до Загальних умов істотною
умовою договору підряду, зокрема, є
договірна ціна, яка визначається на
основі кошторису як приблизна або
тверда.

Згідно Правил визначення вартості
будівництва (ДБН Д. 1.1-1-2000), затверджених
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України №174 від 27 серпня 2000
року, договірна ціна - це вартість
підрядних робіт, за яку підрядна
організація, визначена виконавцем
робіт, згодна виконати об'єкт
замовлення. Договірні ціни можуть
встановлюватись твердими, динамічними
та періодичними.

Відповідно до умов Договору договірна
ціна є періодичною та складається з
періодів, на протязі кожного із якого
ціна є фіксованою частиною періодичної
договірної ціни і діє як тверда до
закінчення поточного періоду. По
закінченні кожного періоду договірна
ціна підлягає уточненню.

З матеріалів справи вбачається, що до
договірної ціни в розмірі 136508579,22 грн. (у
тому числі ПДВ) включена вартість
шпунтового стального профілю у
загальній сумі 15362779,00 грн. (без ПДВ),
виходячи із ціни 1 тонни в розмірі 13299,00
грн., що відповідало тендерній
пропозиції позивача.

Додатковою угодою №1 від 11 жовтня 2012
року до Договору сторони зменшили
договірну ціну.

Зменшення договірної ціни відображено
також у експертному дослідженні № 100
від 27.08.2013.

Позивач використав у роботі шпунт,
заміна якого погоджена відповідачем.

Довід відповідача про те, що ним було
погоджено заміну шпунту лише за умови,
якщо не буде збільшена саме сума робіт,
яка пов'язана із його заміною не
приймається судовою колегією до уваги,
оскільки в листі Державного
підприємства "Феодосійський морський
торговельний порт" від 06 березня 2013
року № 467/01-35 зазначено, що порт
узгоджує заміну шпунту за умови, що
заміна не збільшить вартості всієї
реконструкції. Відтак, судова колегія
вважає, що було надано згоду на зміну
матеріалу без збільшення загальної
вартості усіх робіт за Договором.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку про обгрунтованість вимог
позивача та наявність підстав для
стягнення на користь позивача суми
заборгованості за використаний шпунт в
розмірі 3034276,69 грн.

Однак вказана заборгованість підлягає
стягненню з іншого відповідача по
справі, а саме: з Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України", виходячи з наступного.

Відповідно до Наказу Міністра
інфраструктури України № 163 від 19.03.2013
"Про заходи щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту та утворення державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" реорганізовані
державні підприємства морського
транспорту за переліком згідно з
додатком № 1 шляхом виділу
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них відповідно до
розподільчих балансів та утворено
внаслідок виділу Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України".

Згідно із вказаним Переліком державних
підприємств морського транспорту було
реорганізовано і Державне
підприємство "Феодосійський морський
торговельний порт".

Відповідно до п. 3.2 Статуту Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (далі - Статут),
підприємство створене шляхом виділу з
реорганізованих державних
підприємств, стратегічних об'єктів
портової інфраструктури, іншого майна,
прав та обов'язків стосовно них
відповідно до розподільчих балансів
(роздільних актів (балансів) та є
правонаступником вищенаведених
реорганізованих державних підприємств
у частині майна, прав та обов'язків
відповідно до розподільчих балансів
(розподільчих актів (балансів).

Згідно п. 4.4. Статуту право
господарського відання майном,
закріпленим за підприємством, виникає
з дати підписання акта
приймання-передачі.

13 червня 2013 року за розподільчим
балансом, актом приймання-передачі
майна, майнових прав та зобов'язань,
складеними Державним підприємством
"Феодосійський морський торговельний
порт" та Міністерством інфраструктури
України до Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" передано проект реконструкції
причалу №2, причал № 2, Договір на
проведення авторського нагляду за
будівництвом об'єкта «Реконструкція
причалів № 1-3 (2 черга. Причал № 2)» із
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ГТ Проект-Україна»
та договір генерального підряду №
389/13 від 05 жовтня 2012 року.

Згідно даних розподільчого балансу до
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" передано зобов`язання
Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт" перед позивачем в розмірі 27480347,89
грн. З наданих сторонами доказів
вбачається, що роботи, які виконані
позивачем та прийняті за актом форми
КБ-2в за травень 2013 року також передані
Державному підприємству
"Адміністрація морських портів
України", як і заборгованість за ними.

Відповідно до Положення про
Феодосійську філію Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (далі - Положення),
затвердженого наказом Міністерства
інфраструктури України від 31.05.2013 № 337,
філія є відокремленим підрозділом
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України", який не має статусу юридичної
особи. Філія здійснює від імені
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" частину господарської
діяльності з урахуванням обмежень і
вимог, встановлених внутрішніми актами
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України".

Дії, які вчиняються філією вчиняються
від імені Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (п. 3.4. Положення).

Правонаступництво Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Феодосійської
філії від Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт" підтверджується наявними у
матеріалах справи, на момент розгляду у
апеляційній інстанції, відомостями з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
України, відповідно до яких Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" є правонаступником, у
тому числі Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт".

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія дійшла висновку, що сума
заборгованості в розмірі 3034276,69 грн.
підлягає стягненню з Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України", як правонаступника
Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт". Вимоги щодо первісного позивача -
Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт" - задоволенню не підлягають.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що вони є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції.

Згідно вимог статті 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція має право
скасувати рішення повністю та прийняти
нове рішення.

На підставі викладеного судова колегія
дійшла висновку про неповне з`ясування
господарським судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи
та дають підстави суду апеляційної
інстанції для задоволення апеляційної
скарги, скасування рішення у справі та
прийняття нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог та відмову
у задоволенні позовних вимог до
Державного підприємства
"Феодосійський морський торговельний
порт".

Судовий збір підлягає стягненню з
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України в розмірі 60685,53 грн.

Керуючись статтею 101, пунктом 2 частини
першої статті 103, пунктом 1 частини
першої статті 104, статтею 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 28
серпня 2013 року у справі № 901/2421/13
скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (проспект Перемоги, буд.14, Київ
135, 01135, , відомості про
рахунки невідомі) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
"МАСТ-БУД" (б. Б. Хмельницького, 24-а, м.
Маріуполь, Донецької області, 87500, р/р
125 в АТ "Сбербанк Росії" у м. Києві,
МФО 320627, ) заборгованість в
сумі 3034276,69 грн. та 60685,53 грн. судового
збору.

3. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Підприємство "МАСТ-БУД" до Державного
підприємства "Феодосійський морський
торговельний порт" відмовити.

4. Господарському суду Автономної
Республіки Крим видати наказ.

Головуючий суддя
С.А. Рибіна

Судді
Ю.М. Гоголь

В.Є. Дмитрієв

Розсилка:

1. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Підприємство
"МАСТ-БУД" (б. Б.Хмельницького, 24-а,
Маріуполь, Донецька область, 87500).

2. Державне підприємство
"Феодосійський морський торговельний
порт" (вул. Горького, 11, Феодосія, 98100).

3. Державне підприємство "Адміністрація
морських портів України" (проспект
Перемоги, буд.14, Київ 135, 01135; вул.
Горького, 14, Феодосія, 98100).