ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.14р. Справа № 904/9713/13

За позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп", м.
Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг", м.
Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Кучерук А.В., довіреність
№2 від 29.05.2013р., представник

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп"
звернулося до господарського суду з
позовом, яким просить визнати за собою
право власності на під'їзну залізничну
колію №3 довжиною 1,310 км. інв. №0004.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на договір купівлі-продажу
майна, укладений між позивачем та
відповідачем 07.11.2012 року. Договір
купівлі-продажу внесений до Державного
реєстру правочинів і на
адміністративно-складський комплекс
оформлено право власності. При
прийманні-передачі майна в натурі
виявилось, що при укладенні договору
купівлі-продажу нерухомого майна
нотаріус окремо не зазначив під'їзну
колію №3 довжиною 1,310 км., хоча в оцінці
майна дана колія зазначена та входить
до складу адміністративно-складського
комплексу. У зв'язку з цим позивач
звернувся до відповідача для укладення
додаткової угоди №1 до договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
07.11.2012р. Документи були підписні у
простій письмовій формі. У серпні 2013р.
позивач звернувся до відповідача з
листом про необхідність оформлення
додаткової угоди в нотаріальній формі,
однак від нотаріального посвідчення
договору відповідач ухиляється. На
сьогоднішній день документи не
оформлені і відповіді від відповідача
не отримано, що ставить під сумнів
питання подальшої реєстрації права
власності на під'їзну колію №3 довжиною
1,310 км. за товариством з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп". Позивач
зазначає, що прийняв у користування
під'їзну залізничну колію №3 довжиною
1.310км., що підтверджується інвентарним
описом №1 від 31.12.2012р., виготовив
технічний паспорт під'їзної колії при
станції Нижньодніпровськ
Придніпровської залізниці, здійснив
капітальний ремонт, що підтверджується
накладними №176 від 22.05.2013р,, №202 від
03.06.2013р., №148 від 14.05.2013р.,
товарно-транспортними накладними від
17.04.2013р. та від 05.04.2013р., угодами на
виконання підрядних робіт по ремонту
під'їзної колії від 22.05.2013р. та 24.07.2013р.
При цьому позивач посилається на
положення статей 316,328,392 ЦК України

23.12.2013 року до господарського суду від
відповідача надійшла заява, якою
відповідач позовні вимоги визнає у
повному обсязі.

Розгляд справи був відкладений з
26.12.2013р. на 23.01.2014р. У судовому засіданні
23.01.2014р. оголошено перерву на 06.02.2014р.

У судовому засіданні 06.02.2014р. оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2012р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг"
(продавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп" (покупець)
укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна, відповідно до
п.п.1.1,1.2. якого продавець передає у
власність покупцю, а покупець приймає
та оплачує комплекс,
адміністративно-складський.

Опис об'єкта:
адміністративно-складський комплекс: в
тому числі склади літ.А-1, А1-2, А11-1, А111-1,
загальна площа 2 346,7 кв. м., рампа з
навісом літ. а3, сходи літ. а1, а2,
адміністративно-побутовий корпус літ.
Д-2, д-1, загальною площею 647,0кв.м., ґанки
літ.д.д1. сходи з майданчиком літ. д11,
навіси літ Б.И,Е,Ж, вартова (тимчас.) літ.
Г, г1. ґанок з навісом літ. г, огорожа та
споруди "1-8, мостіння І-ІІІ.

Продаж нерухомого майна за
домовленістю сторін вчиняється за 1 635
000,00грн. (п.2.1. договору).

Нерухоме майно розташоване на
земельній ділянці площею 1,6664га, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Артільна,буд.10,
кадастровий номер: :01:009:0003 (п.1.3.
договору).

Право власності на нерухоме майно у
покупця виникає з моменту державної
реєстрації цього договору
(п.5.1.договору).

Договір купівлі-продажу від 07.11.2012р.
посвідчено Златовою Н.А., приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу,
зареєстровано в реєстрі за № 13486.

На підставі договору купівлі-продажу
від 07.11.2012р. (реєстровий №13486)
комунальним підприємством
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради за
товариством з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп"
зареєстровано право власності на
адміністративно-складський комплекс,
розташований за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Артільна, будинок
10 (номер витягу 36406547 від 26.11.2012р.).

В подальшому між товариством з
обмеженою відповідальністю "Рико-Груп"
(покупець) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг"
(продавець) була укладена додаткова
угода №1 від 20.12.2012р. до договору
купівлі-продажу нерухомого майна ВАТ
№635396; ВАТ 635397 реєстр №13486 від 07.11.2012р. в
простій письмовій формі.

Сторони домовились змінити пункт 1.2.
договору купівлі-продажу нерухомого
майна, виклавши його в наступній
редакції:

п.1.2. Характеристика майна: комплекс,
адміністративно-складський.

Опис об'єкта:
адміністративно-складський комплекс: в
тому числі склади літ.А-1, А1-2, А11-1, А111-1,
загальна площа 2 346,7 кв. м., рампа з
навісом літ. а3, сходи літ. а1, а2,
адміністративно-побутовий корпус літ.
Д-2, д-1, загальною площею 647,0кв.м., ґанки
літ.д.д1. сходи з майданчиком літ. д11,
навіси літ Б.И,Е,Ж, вартова (тимчас.) літ.
Г, г1. ґанок з навісом літ. г, огорожа та
споруди "1-8, мостіння І-ІІІ, залізнична
колія літ. №3 довжиною 1,310км.

20.12.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Сервісопторг"
складений Акт передачі майна. Згідно
цього Акту ТОВ "Сервісопторг" передає
ТОВ "Рико-Груп" залізничну колію літ. №3
довжиною 1,310 км у власність в
доповнення до договору купівлі-продажу
від 07.11.2012р.

Листом від 01.08.2013р. за вих. №7231 позивач
просив відповідача оформити укладену
додаткову угоду №1 від 20.12.2012р. до
договору купівлі-продажу нерухомого
майна ВАТ №635396; ВАТ 635397 реєстр №13486 від
07.11.2012р. нотаріально.

Однак, в установленому порядку
додаткова угода нотаріально
посвідчена не була.

У 2013 році позивачем проведені ремонтні
роботи під'їзних колій на дерев'яних
шпалах, що підтверджується:

- укладеним між товариством з обмеженою
відповідальністю "Омега-К" (підрядник)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп" (замовник)
договором підряду від 22.05.2013р. За
умовами цього договору підрядник
зобов'язується виконати роботи по
середньому ремонту 120 м під'їзних колій
на дерев'яних шпалах, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
виконану роботу;

- довідкою про договірну вартість на
ремонт під'їзних колій на дерев'яних
шпалах довжиною 100м у 2013р.;

- локальним кошторисом №2-1-1 на середній
ремонт під'їзних колій на дерев'яних
шпалах довжиною 100м складений станом на
24.07.2013р.;

- актом приймання-передачі виконаних
будівельних робіт за 2013р. складеним
відповідно до умов договору підряду
від 22.05.2013р.;

- товарно-транспортними накладними від
17.04.2013р., від 05.04.2013р.,

- договором підряду від 24.07.2013р.,
укладеним між товариством з обмеженою
відповідальністю "Омега-К" (підрядник)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Рико-Груп" (замовник),
за умовами якого підрядник
зобов'язується виконати роботи по
середньому ремонту 100 м під'їзних колій
на дерев'яних шпалах, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
виконану роботу;

- актом приймання-передачі виконаних
будівельних робіт за липень 2013р. до
договору підряду від 24.07.2013р.,

- довідкою про договірну вартість та
локальний кошторис до цього договору.

16.07.2013р. був складений Акт приймання в
експлуатацію державною приймальною
комісією закінченої будівництвом
під'їзної залізничної колії.

За змістом цього акту на підставі
розпорядження від 08.07.2013р. №ДТ-04166
приймальною комісією проведено
обстеження залізничної колії та
приймання в експлуатацію товариством з
обмеженою відповідальністю "Рико-Груп".
При цьому, ремонт колії виконано у
вересні 2012 року, під'їзна колія при
станції Нижньодніпровськ
Придніпровської залізниці загальна
довжина - 1310м.

Позивач прийняв у користування
під'їзну залізничну колію довжиною
1,310км, що підтверджується інвентарним
описом №1 від 31.12.2012р.

Згідно технічного паспорту на
адміністративно-складський комплекс,
розташований за адресою: вул.
Артільна,10, виготовленого комунальним
підприємством "Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Дніпропетровської
обласної ради на замовлення товариства
з обмеженою відповідальністю
"Рико-Груп" до
адміністративно-складського комплексу
відноситься і залізнична колія 1310 м,
металева.

Причиною виникнення спору у даній
справі є ухилення відповідача від
оформлення додаткової угоди №1 від
20.12.2012р. до договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 07.11.2012р. в
нотаріальній формі, що унеможливлює
подальшу реєстрацію права власності на
під'їзну залізничну колію №3 довжиною
1,310км.

Згідно ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Зміна договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що
змінюється, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК
України).

Договір купівлі-продажу нерухомого
майна від 07.11.2012р. укладено в письмовій
формі і нотаріально посвідчений.

Отже, зміни до цього договору мають
бути вчинені в такій же формі.

Додаткова угода №1 від 20.12.2012р. до
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 07.11.2012р. щодо спірного
нерухомого майна у письмовій формі,
нотаріально посвідчена не укладалася.

Згідно ч.1 ст. 219 ЦК України у разі
недодержання вимоги закону про
нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину такий
правочин є нікчемним. Нікчемний
правочин - це правочин недійсність
якого встановлена законом (ч.2 ст. 215 ЦК
України).

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК
України).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Дійсність додаткової угоди №1 від
20.12.2012р. до договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 07.11.2012р. судом не
встановлювалася.

За викладеного, суд не вбачає правових
підстав для визнання за позивачем
права власності на спірне нерухоме
майно.

Крім того, відповідно до ст.392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Відповідно, у спорі про право власності
особу, яка оспорює або не визнає право
позивача, має визначати саме позивач.

З матеріалів справи не вбачається, що
причиною звернення позивача з позовом
до суду є невизнання відповідачем
права власності на спірне нерухоме
майно. Як зазначає позивач у позові,
причиною звернення є неможливість
державної реєстрації права власності
позивача на під'їзну залізничну колію
№3 довжиною 1,310км. Отже, відсутній спір
між позивачем та відповідачем щодо
права власності.

Про відсутність спору між позивачем та
відповідачем відповідач посилається в
відзиві на позов та стверджує в
судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Господарський суд вирішує спори про
право, в тому числі про право власності,
з матеріалів справи суд не вбачає
такого спору. Відсутність спору між
позивачем та відповідачем щодо права
власності на спірне нерухоме майно є
самостійною підставою для відмови в
позові.

Оскільки заявлене право відповідачем
не оспорюється, не виникають в межах
даного спору підстави для його захисту.

За наведеного, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові - відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Суддя

Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено - 07.02.2014 року