ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року
Справа № 925/119/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Спаських
Н.М. з секретарем судового засідання
Волна С.В., за участю представників
сторін:

від позивача: Полозок О.І. - за
довіреністю;

від відповідача: Кандиба В.О. - голова
господарства;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Рійк Цваан Україна"
до Фермерського господарства "Весна"
про стягнення 153 918,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 153
918,98 грн. з яких: 141 088,88 грн. основного
боргу за товар, 4 294,63 грн. пені, 1 030,74 грн.
як 3 % річних, 7 504,73 грн. різниці курсу
євро на підставі договору поставки від
31.05.2015 року, укладеного між сторонами.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просить суд їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав
повністю, про що надав суду письмовий
відзив на позов.

У відповідності до ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін і дослідивши
наявні у справі документи, суд вважає,
що позов підлягає до повного
задоволення, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів
справи, правовідносини між сторонами
виникли на підставі договору поставки
від 31 травня 2013 року (а.с. 10-12), у
відповідності до якого Продавець
(далі-позивач) передає у власність
Покупцеві (далі-відповідач), а
відповідач приймає і оплачує товар за
ціною та на умовах,

передбачених цим договором (пункт 1.1
договору).

Зазначені договірні відносини по своїй
суті мають ознаки договору поставки, за
яким продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму
(стаття 712 Цивільного кодексу України).

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
статтею 193 Господарського кодексу
України та 526 Цивільного кодексу
України, згідно з якими суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, яке припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

За твердженням позивача, він свої
зобов'язання по договору виконав,
поставивши відповідачу товар -
імпортне насіння культур селекційної
фірми "Рійк Цваан" на загальну суму 151
088,88 грн., що підтверджується видатковою
накладною № 1410940 від 31.05.2013 (а.с. 15) та
довіреністю від 31.05.2013 виданою на ім'я
ОСОБА_2 (а.с. 16).

Заперечень проти неотримання товару
відповідач суду не надав. За загальним
правилом, право власності на товар
переходить до покупця з моменту
передачі або передачі товаро -
супровідних документів на нього.

Як узгоджено сторонами, ціна договору
на момент його підписання, відповідно
до Специфікації № 1 до Договору
становить 151 088,88 грн. (сто п'ятдесят одна
тисяча вісімдесят вісім гривень 88 коп.),
орієнтовно становить еквівалент 14 612,07
євро (чотирнадцять тисяч шістсот
двадцять євро 07 євроцентів) та підлягає
сплаті в українських гривнах
відповідно до Договірного курсу на
день оплати (п. 6.1).

Часткова оплата товару за
Специфікацією № 1 в розмірі 10%, що
складає 15 108,88 грн., повинна бути
проведена відповідачем до 15.06.2013 р. (п.
6.2).

Наступна часткова оплата товару за
Специфікацією № 1 в розмірі 10 % , що
складає 15 108,88 грн., повинна бути
проведена до 01.08.2013 р. ( п. 6.3).

Остаточна Оплата товару за
Специфікацією № 1 в розмірі 80 %, що
складає 120 871,12 грн., повинна бути
проведена відповідачем до 01.11.2013 р. (п.
6.4).

Як встановлено статтею 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За доводами позивача, відповідач
свої зобов'язання виконав частково,
сплативши позивачу лише суму 10 000,00 грн.
за поставлений товар. Доказів
проведення розрахунку у більшій сумі
відповідач суду не надав.

Залишок заборгованості
відповідача перед позивачем становить
141 088,88 грн. (151 088,88 - 10 000,00).

Строк проведення повного
розрахунку за отриманий товар на час
прийняття рішення по справі для
відповідача вже є таким, що настав,
доказів сплати боргу у справу не
надано, а тому до примусового стягнення
з відповідача на користь позивача
належить 141 088,88 грн. залишку основного
боргу за товар.

Позивач також просить суд
стягнути з відповідача різницю курсу
євро в сумі 7 504,73 грн., що передбачено п.
6.5 договору, у відповідності до якого
погоджений Сторонами договірний курс
гривні до євро на дату підписання
Договору - 10,34 грн. за 1 євро. У разі
підвищення на дату платежу офіційного
курсу гривні до євро, встановленого НБУ
у порівнянні з курсом, Договірний курс
на дату платежу вважається таким, що
дорівнює офіційному курсу гривні до
євро, встановленого НБУ. У разі
зниження на дату платежу офіційного
курсу гривні до євро, встановленого НБУ
у порівнянні з курсом, вказаним вище,
Договірний курс на дату платежу
вважається таким, який сторони
зафіксували на момент укладення
Договору.

У відповідності до ст. 524 ЦК
України зобов'язання має бути виражене
у грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Чинним законодавством не
заборонено укладення угоди між
сторонами про компенсацію різниці
зростання валютного курсу євро в ході
виконання господарського договору.

Розрахунок позивача по різниці курсу
євро 141 088,88 : 10,34 грн. х 10,89 грн. - 141 088,88 = 7
504,73 грн. -- є вірним.

Доказів проведення розрахунку в цій
частині позовних вимог відповідач суду
не надав, а тому суд також задовольняє
вимоги про стягнення різниці курсу
євро в сумі 7 504,73 грн. як договірне
зобов'язання, яке підлягає виконанню
відповідачем.

В силу вимог частини другої статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Сторонами в пункті 6.3
договору передбачено, що в разі
прострочення відповідачем виконання
грошових зобов'язань, на вимогу
позивача він зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням індексу
інфляції, а також 3 (три) проценти річних
з простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів.

Позивач користуючись своїм правом
встановив періоди нарахування 3% річних
з 01.11.2013 року по 13.01.2014 року та просить
суд стягнути з відповідача відсотки в
сумі 1 030,74 грн. (а.с. 18).

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем 3% річних в сумі 1 030,74 грн. за
відповідні періоди, встановив
правильність їх нарахування та
задовольняє позов в цій частині
позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача
пеню в сумі 4 294,63 грн. посилаючись на
пункт 8.2 договору, згідно з яким у
випадку порушення відповідачем
зобов'язань по оплаті товару у строк,
передбачений цим договором, відповідач
сплачує на користь позивача пеню в
розмірі 0,1 % від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем пені в сумі 4 294,63 грн. за
період з 15.06.2013 року по 13.01.2014 року (а.с. 17)
встановив, що за належним розрахунком
сума пені становить 4 479,78 грн., однак
позивач в цій частині своїх вимог не
змінив, тому до стягнення з відповідача
на користь позивача належить 4 294,63 грн.

Заперечень проти доводів та
розрахунків позивача відповідач суду
не надав, докази проведення повного
розрахунку за позовними вимогами у
справі відсутні, позовні вимоги
відповідачем визнані повністю.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позивач довів правомірність своїх
позовних вимог і з відповідача на
користь позивача примусово слід
стягнути 141 088,88 грн. основного боргу за
товар, 1030,74 грн. як 3% річних, 4294,63 грн.
пені, 7504,73 грн. різниці курсу Євро на
підставі укладеного між сторонами
поставки від 31.05.2013 року.

На підставі ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 3 078,38 грн. на відшкодування
судового збору.

Керуючись ст. 49,82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фермерського
господарства "Весна" (ідентифікаційний
код 31396133, Черкаська область, с.
Мельники) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рійк Цваан
Україна" (ідентифікаційний код 30517557,
Київська область, Бориспільський
район, м. Олександрівка, вул. Овочева, 8) -
141 088,88 грн. основного боргу за товар,
1030,74 грн. як 3% річних, 4294,63 грн. пені, 7504,73
грн. різниці курсу Євро та 3 078,38 грн. на
відшкодування судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 12 лютого
2014 року

Суддя
Н.М. Спаських