м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Пателі
Лізинг»ДоПодільської районної у місті
Києві ради в собі Комісії з припинення
діяльності Подільської районної у
місті Києві ради Комунального
«Поділ-ІнвестРеконструкція»Провизнан
ня договору неукладеним
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Боженко Ігор Федорович -
дов. № б/н від 18.11.2013 р.;
від відповідача-1: не з'явився;
від відповідача-2: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пателі Лізинг»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Подільської
районної у місті Києві ради в особі
Комісії з припинення діяльності
Подільської районної у місті Києві
ради та Комунального підприємства
«Поділ-ІнвестРеконструкція» про
визнання договору неукладеним.
Ухвалою суду від 09.12.2013 року було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 20.12.2013 року.
У судовому засіданні 20.09.2013 р.
представник позивача подав клопотання
про долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
Представники відповідача-1 та
відповідача-2 подали заяви, відповідно
до яких відповідач-1 та відповідач-2
позовні вимоги визнають.
У зв'язку з необхідністю витребування
доказів у справі, суд відклав розгляд
справи до 20.01.2014 р.
Представник позивача у судовому
засіданні 20.01.2014 р. надав клопотання про
долучення доказів до матеріалів
справи, яке суд розглянув та
задовольнив, а також надав усні
пояснення по суті спору відповідно до
яких просив суд задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.
20.01.2014 року представники
відповідачів-1,2 в судове засідання не
з'явилися, про причину неявки суд не
повідомили, про час та дату проведення
судового засідання були повідомлені
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 20.01.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
22.12.2008 р. між Подільською районною в м.
Києві радою (замовник, відповідач-1),
Комунальним підприємством
«Поділ-Інвест Реконструкція» (служба
замовника) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Пателі Лізинг»
(забудовник-інвестор) був укладений
інвестиційний договір на
реконструкцію та будівництво будинку
№ 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва.
Умовами п. 2.1 договору передбачено, що
предметом зазначеного договору є
реалізація інвестиційного проекту з
реконструкції та будівництва за
адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 18
А на умовах, визначених районною
конкурсною комісією по залученню
інвесторів до реконструкції або
реставрації жилих та нежилих будинків,
а також вбудованих в жилі будинки
нежилих приміщень, що знаходяться на
балансі житлово-експлуатаційних та
інших організацій (підприємств,
установ) комунальної власності
територіальної громади Подільського
району м. Києва, а також належним чином
виконати всі інші зобов'язання за цим
договором з дотриманням вимог чинного
законодавства України.
Також між сторонами Подільською
районною в м. Києві радою (замовник,
відповідач-1), Комунальним
підприємством «Поділ-Інвест
Реконструкція» (служба замовника) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Пателі Лізинг»
(забудовник-інвестор), у зв'язку з
необхідністю внесення змін до
інвестиційного договору від 22.12.2008 р. №
10 була укладена додаткова угода № 1 до
інвестиційного договору на
реконструкцію та будівництво будинку
№ 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва.
Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про визнання
неукладеними інвестиційного договору
№ 10 на реконструкцію та будівництво
будинку № 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва від 22.12.2008
р. та додаткової угоди № 1 до
інвестиційного договору на
реконструкцію та будівництво будинку
№ 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва.
В обґрунтування поданого позову
представник позивача послався на те, що
між сторонами не були погоджені
істотні умови договору, зокрема, графік
фінансування, календарний графік, не
погоджено зведений кошторисний
розрахунок вартості реконструкції
об'єкту та результати інвентаризації
житлового та нежитлового фонду об'єкту.
В свою чергу, непогодження вказаних
вище істотних умов, унеможливило
виникнення господарських
(цивільно-правових) зобов'язань між
сторонами, а відтак, і визнання
господарського договору укладеним, та,
відповідно, наявності зобов'язань між
Враховуючи вищезазначене, позивач
просить господарський суд визнати
неукладеними інвестиційний договір №
10 на реконструкцію та будівництво
будинку № 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва від 22.12.2008
р. та додаткову угоду № 1 до
інвестиційного договору на
реконструкцію та будівництво будинку
№ 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача задоволенню не
підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 1, ч.1 ст. 2 ГПК
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.
Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних своїх прав і охоронюваних
законом інтересів. Порушення своїх
прав та необхідність їх захисту, особи,
що звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів та з інших
У відповідності до ст. 20 ГК України
кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.
Крім того, відповідно до ст.16
Цивільного кодексу України захист
цивільних прав та інтересів
здійснюється у встановленому порядку
судом шляхом: визнання цих прав;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення, відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконним рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
Відповідно до абзацу 2 пункту 1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про
судове рішення» від 23.03.2012 р. № 6,
рішення з господарського спору повинно
прийматися у цілковитій відповідності
з нормами матеріального та
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Разом з тим, судом зазначається, що
положення вмищезазаначених статей не
передбачають такий спосіб захисту
порушеного права чи інтересу як
визнання договору неукладеним. Вимога
про встановлення факту неукладення
договору не призводить до поновлення
порушених прав. Така вимога не може
бути предметом спору, самостійно
розглядатись в окремій справі і є лише
встановленням факту, що має юридичне
значення, який може встановлюватися
господарськими судами лише при
існуванні та розгляді між сторонами
договору спору про право цивільне.

В абзаці 8 пункту 2.6. постанови Пленум
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 11 «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними» зазначено, що
позовна вимога про визнання правочину
неукладеним не відповідає
передбаченим законом способам захисту
цивільних прав та охоронюваних законом
інтересів, і тому в задоволенні
відповідної вимоги має бути
відмовлено; в такому разі можуть
заявлятися вимоги, передбачені главою
83 ЦК України.

З урахуванням викладених вище
обставин, позовні вимоги про визнання
визнати інвестиційного договору № 10 на
реконструкцію та будівництво будинку
№ 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва від 22.12.2008
р. та додаткової угоди № 1 до
інвестиційного договору на
реконструкцію та будівництво будинку
№ 18 по вул. Костянтинівській в
Подільському районі м. Києва
неукладеним, задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. ст.
12, 20 Господарського кодексу України ст.
ст. 22, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

25.01.2014 р.

Суддя
Спичак О.М.