ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" січня 2014 р.Справа № 922/4729/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Харків до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м. Харків про
розірвання договору за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_3 довіреність б/н
від 10.01.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, в якій позивач
просить розірвати договір оренди
нежитлових приміщень за №2013/04 від
01.04.2013, укладеного між позивачем та
відповідачем. Крім того, позивач
просить стягнути з відповідача 1 147,00
грн. сплаченого судового збору.

Представник відповідача 13 січня 2014
року звернувся до суду із клопотанням
про продовження строку розгляду справи
на 15 днів.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13 січня 2014 року
клопотання відповідача про
продовження строку розгляду справи
задоволено та продовжено строк
розгляду справи до 28 січня 2014 року.
Розгляд справи відкладено на "17" січня
2014 р. о 12:00.

У судовому засіданні 17 січня 2014 року
оголошувалась перерва до 27 січня 2014
року о 10:15.

Представник позивача у судове
засідання після перерви не з'явився,
свого повноважного представника не
направив.

Присутній представник відповідача
проти позову заперечував, але відзив на
позов не надав.

Суд, розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення присутнього
представника відповідача приходить до
висновку про залишення позову без
розгляду з огляду на наступне.

01 квітня 2013 року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (відповідачем) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(позивачем) було укладено договір
оренди нежитлових приміщень за № 2013/04
від 01.04.2013 р. (далі по тексту - договір),
відповідно до якого орендодавець
(відповідач) передає, а орендар
(позивач) приймає в платне строкове
користування нежитлові приміщення
цокольного та першого поверху,
забезпечених комунальними послугами
та електроенергією, розташовані в
АДРЕСА_1 літ. "А-5" загальною площею 291,8
кв.м.

Відповідно до п. 1.2. договору вказані
приміщення надані ФОП ОСОБА_1 для
використання в якості офісних,
складських та виробничих приміщень у
своїй господарській діяльності. У
зв'язку з цим у зазначених приміщеннях
знаходиться обладнання, яке належить
ФОП ОСОБА_1 на праві власності.

Згідно ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні 17 січня 2014 року
оголошувалась перерва до 27 січня 2014
року о 10:15, але представник позивача у
судове засідання 27 січня 2014 року не
з'явився, документів необхідних для
вирішення спору не надав.

За таких обставин суд керується ст. 81
ГПК України. Відповідно п. 5 ст. 81 ГПК
України господарський суд залишає
позов без розгляду, позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського
суду і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що спір не може бути
розглянутий по суті в зв'язку з тим, що
позивачем не було виконано вимоги суду
і не було надано достатніх доказів по
справі, які можуть мати суттєве
значення для повного, всебічного та
об'єктивного дослідження матеріалів
справи та всіх фактичних обставин
спору, вважає доцільним залишити позов
без розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК
України.

При цьому суд не вбачає можливим
ухвалити рішення у справі про відмову в
задоволенні позову з таких причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції":

П.2.3. Якщо стороною (або іншим учасником
судового процесу) у вирішенні спору не
подано суду в обґрунтування її вимог
або заперечень належні і допустимі
докази, в тому числі на вимогу суду, або
якщо в разі неможливості самостійно
надати докази нею не подавалося
клопотання про витребування їх судом
(частина перша статті 38 ГПК), то розгляд
справи господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Згідно п.п. 2, 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року N 14 "Про судове рішення у цивільній
справі" обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи. У мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної
справи витребуваних судом доказів
унеможливлює виконання вимог
процесуального закону щодо
обґрунтованості судового рішення. При
цьому це стосується як позитивного (про
задоволення позову) та к і негативного
(про відмову в позові) рішення.
Недопустимість доказування, котре
ґрунтується на припущеннях
унеможливлює як стягнення збитків так
і відмови в задоволенні цих вимог, адже
останнє означатиме підтвердження в
судовому порядку припущення про
законність дій чи бездіяльності
учасників судового процесу, без
достатніх на то правових підстав.

За таких обставин, відсутність
витребуваних документів та
відсутність пояснень представника
позивача щодо питань, котрі виникають у
суду з приводу обставин справи,
унеможливлюють всебічний, повний та
об'єктивний розгляд справи. Враховуючи
це, суд приходить до висновку про
необхідність залишення позову без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
пунктом 5 частини 1 статті 81, статтею 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Светлічний Ю.В.