ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа № 911/4675/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС",

03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного,
38, оф. 23

до Малого приватного підприємства
"Вікторія",

08344, Київська обл., Бориспільський р-н, с.
Іванків, вул. Суворова, 2-А

про стягнення 14 103,34 грн.

за участю представників:

позивача - не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином;

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
(далі - позивач) до Малого приватного
підприємства "Вікторія" (далі -
відповідач) про стягнення з
відповідача 14 103,34 грн., з яких: 398,52 грн. 3%
річних, 1 893,99 грн. інфляційних втрат, 8
741,29 грн. курсової різниці та 3 069,54 грн.
пені, нарахованої внаслідок
неналежного виконання відповідачем
грошових зобов'язань за договором
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 17.03.2008 № КФ89Т/З.

Позовні вимоги обґрунтовані угодами
про заміну кредитора у зобов'язанні від
26.01.2011 № К-18-ТА та від 29.03.2013 № 29/03-13,
відповідно до яких до позивача
перейшло право вимоги до відповідача
щодо сплати інфляційних втрат, 3%
річних, штрафу, пені та курсової
різниці, у зв'язку з порушенням
останнім грошового зобов'язання за
договором купівлі-продажу на умовах
відстрочення платежу від 17.03.2008 №
КФ89Т/З, укладеного між ним та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Тридента Агро».

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.12.2013 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
14.01.2014.

У судове засідання 14.01.2014 представники
позивача та відповідача не з'явились,
вимоги ухвали суду від 17.12.2013 не
виконали, розгляд справи відкладено на
28.01.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 1414/14 від 27.01.2014)
надійшло клопотання позивача про
розгляд справи без участі його
представника.

У судове засідання 28.01.2014 представники
сторін не з'явились, хоча про час та
місце судового засідання повідомлені
належним чином.

Відповідач письмовий відзив на позовну
заяву не подав, представника у судові
засідання не направив, не повідомивши
про причини, хоча належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судових засідань.

Нез'явлення у судове засідання
представника відповідача та неподання
відповідачем письмового відзиву на
позов не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 28.01.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Тридента Агро" та
Малим приватним підприємством
"Вікторія" (далі - покупець) укладено
договір купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу 17.03.2008 №
КФ89Т/З (далі - Договір купівлі-продажу),
яким визначено умови купівлі-продажу
засобів захисту рослин на умовах
відстрочення платежу.

Додатками до Договору купівлі-продажу
сторони погодили поставку товару
загальною вартістю 71 500,78 грн., а також
те, що якщо курс долара США на день
оплати буде вище, ніж курс долара США на
день підписання договору (5,05), вартість
товару визначається шляхом множення
грошового еквіваленту вартості товару
на офіційний курс гривні до валюти
еквіваленту, який буде встановлений
НБУ на день фактичної оплати вартості
товару покупцем.

На виконання умов Договору
купівлі-продажу, Товариство з
обмеженою відповідальністю „Тридента
Агро" за видатковими накладними: від
18.03.2008 № РН-КФ0051 на суму 6 011,28 грн., від
22.04.2008 № РН-КФ00167 на суму 14 913,34 грн., від
22.04.2008 № РН-КФ00170 на суму 3 393,60 грн., що
підписані у двосторонньому порядку
уповноваженими представниками сторін,
поставив відповідачу товар, а останній,
за довіреностями від 22.04.2008 № 275111 та
від 23.05.2008 № 275114, що підписані
керівником відповідача та скріплені
відбитками його печатки, вказаний
товар отримав. До матеріалів справи
долучено копії зазначених накладних та
довіреностей.

Як зазначає позивач, відповідач,
порушуючи умови договору, до 01.11.2008
розрахувався лише частково, оплатив
товар, що поставлено позивачем на суму
9 404,88 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи
банківськими виписками (копії в
матеріалах справи).

Так, станом на 01.11.2008 заборгованість
відповідача перед Товариством з
обмеженою відповідальністю „ТРИДЕНТА
АГРО" згідно Договору купівлі-продажу
становила 14 913,34 грн.

Згідно банківської виписки від 22.09.2009
заборгованість відповідача перед ТОВ
„ТРИДЕНТА АГРО" згідно Договору
купівлі-продажу погашена у повному
обсязі 22.09.2009.

Виходячи з цього, у Товариства з
обмеженою відповідальністю „Тридента
Агро" виникло право на нарахування
пені, інфляційних втрат, штрафу,
курсової різниці та 3% річних згідно
Договору купівлі-продажу за період
існування заборгованості з 02.02.2008 по
21.09.2009.

З копії рішення господарського суду
Київської області від 15.07.2013 у справі №
910/5452/13 вбачається, що судом було
стягнуто з відповідача на користь
позивача штраф у розмірі 2 237,01 грн. за
Договором купівлі-продажу.

Враховуючи вищевикладене, позивач
звертається до суду з вимогами про
стягнення пені, інфляційних втрат,
курсової різниці та 3% річних згідно
Договору купівлі-продажу.

Згідно з статтею 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу
України визначено, що сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 частини 1 статті 512
Цивільного кодексу України
передбачено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином
(договором), на підставі якого старий
кредитор передає свої права новому
кредитору, а новий кредитор приймає ці
права і зобов'язується або не
зобов'язується їх оплатити.

Згідно з частиною 1 статті 513
Цивільного кодексу України, правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України
встановлено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

При цьому, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням (стаття 515
Цивільного кодексу України).

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Тридента Агро" (далі
-первісний кредитор) та Фізичною
особою - підприємцем Грищенко О.М. (далі
-новий кредитор) укладено угоду про
заміну кредитора у зобов'язанні від
26.01.2011 № К-18-ТА (відступлення права
вимоги в порядку статей 512-519
Цивільного кодексу України), (далі -
Угода 1), відповідно до якої первісний
кредитор відступив новому кредитору
право вимоги виконання Малим приватним
підприємством "Вікторія" (боржником)
зобов'язань щодо сплати розміру
курсової різниці, пені, 3%
річних, інфляційних втрат, штрафу,
набутих первісним кредитором на
підставі Договору купівлі-продажу, у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язання з оплати
вартості отриманого товару, а новий
кредитор компенсує вартість
переданого зобов'язання відповідно до
умов даної угоди.

Вартість зобов'язання, що
відступається за Угодою 1, становить
16 340,35 грн., з яких первісним
кредитором з 02.11.2008 по 31.12.2009 нараховано:
8 741,29 грн. курсової різниці, 1 893,99 грн.
інфляційних втрат, 398,52 грн. 3%
річних, 2 237,01 грн. штрафу та 3 069,54 грн.
пені.

26.01.2012 первісним кредитором надіслано
відповідачу повідомлення про заміну
кредитора у зобов'язанні, відповідно до
якого інформував боржника про заміну
кредитора за договором
купівлі-продажу, у зв'язку з чим, сплата
курсової різниці, 3% річних, інфляційних
втрат та штрафних санкцій за вказаним
договором підлягає здійсненню на
користь нового кредитора - Фізичної
особи - підприємця Грищенка О.М.

Між Фізичною особою - підприємцем
Грищенко О.М. (далі - первісний кредитор)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС» (далі - новий кредитор)
укладено угоду про заміну кредитора у
зобов'язанні від 29.03.2013 № 29/03-13
(відступлення права вимоги в порядку
статей 512-519 Цивільного кодексу
України), (далі - Угода 2), відповідно до
якої первісний кредитор відступив
новому кредитору право вимоги
виконання Малим приватним
підприємством "Вікторія" (боржником)
зобов'язання щодо сплати курсової
різниці, пені, 3% річних, інфляційних
втрат, штрафу, набутих первісним
кредитором на підставі Договору
купівлі-продажу, згідно Угоди 1, у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язань з оплати
вартості отриманого товару.

Вартість зобов'язання, що
відступається за даною угодою,
становить 16 340,35 грн.

Відповідно до частини 1 статті 516
Цивільного кодексу України, заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

29.03.2013 первісним кредитором надіслано
відповідачу повідомлення про заміну
кредитора у зобов'язанні, відповідно до
якого інформував боржника
(відповідача) про заміну кредитора за
договором купівлі-продажу, у зв'язку з
чим, сплата курсової різниці, 3% річних,
інфляційних втрат та штрафних санкцій
за вказаним договором підлягає
здійсненню на користь нового кредитора
- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС».

Враховуючи те, що заборгованість на
сьогоднішній день не погашена, а
позивачу передано вищезазначене право
вимоги відповідно до норм чинного
законодавства України, позивач
звернувся до суду про стягнення 8 741,29
грн. курсової різниці, 1 893,99 грн.
інфляційних втрат, 398,52 грн. 3% річних та 3
069,54 грн. пені за весь час існування
заборгованості за період з 02.11.2008 по
21.09.2009.

В якості доказу існування
заборгованості, позивачем надано суду
довідку банківської установи від 26.12.2013
№ 32/05-03/387 про те, що за період з 29.03.2013 по
24.12.2013 кошти з поточних рахунків
відповідачів на поточний рахунок
позивача не надходили.

Абзац 1 частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
встановлює, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів Цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності і справедливості.

Стаття 694 Цивільного кодексу України
встановлює особливості продажу товару
в кредит. Договором купівлі-продажу
може бути передбачений продаж товару в
кредит з відстроченням або з
розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
зазначає, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Приписами статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 3 статті 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до пунктів 8.2., 8.3. Договору
купівлі-продажу за прострочення
(порушення) строків виконання грошових
зобов'язань покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
неоплаченого товару за кожен день
прострочення. Сторони домовились про
те, що строк позовної давності щодо
стягнення штрафних санкцій
збільшується до повного виконання ними
своїх зобов'язань за Договором
купівлі-продажу.

Відповідно до статті 632 Цивільного
кодексу України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Згідно Наказу Міністерства фінансів
України від 10.08.2000 №193 "Про затвердження
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 21 "Вплив змін валютних курсів",
валютний курс - це встановлений
Національним банком України курс
грошової одиниці України до грошової
одиниці іншої країни.

Пунктом 4 цього Наказу встановлено, що
курсова різниця - це різниця між
оцінками однакової кількості одиниць
іноземної валюти при різних валютних
курсах.

Відповідно до частини 3 статті 6
Цивільного кодексу України сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до офіційних даних, курс
долара США на день підписання Договору
купівлі-продажу та Додатків №№ 1, 2 до
нього становив 5,05 грн./дол. США.

Як вказано в примітці до вказаних
Додатків № 1, 2, в тому випадку, якщо курс
долара США на день оплати вище, ніж курс
долара США на день підписання договору,
сторони, для визначення суми, яка
підлягає оплаті, використовують
наступну формулу:

S = (А1/А2)*В, де S- ціна на момент оплати; В-
ціна на момент підписання;

А2- курс (НБУ) долара США до гривні на
день підписання договору;

А1- курс (НБУ) долара США до гривні на
день перерахування грошей.

Згідно розрахунку позивача, розмір
курсової різниці відповідно до статей
524, 533, 632 Цивільного кодексу України та
Договору купівлі-продажу становить 8
741,29 грн.

Розрахунок відповідає вимогам
законодавства та обставинам справи, а
тому зазначена вимога підлягає
задоволенню повністю.

За результатами перевірки розрахунку 3%
річних та пені судом встановлено, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 3% річних та пені
підлягають частковому задоволенню.

Перевіривши розрахунок інфляційних
втрат, що наданий позивачем, суд дійшов
висновку, що він є арифметично вірним,
відповідає вимогам чинного
законодавства та умовам Договору
купівлі-продажу.

Крім того, судом враховано, що
відповідачем не надано суду
контррозрахунку штрафних санкцій,
заперечень проти позову або доказів
сплати боргу.

На підставі аналізу вищезазначених
норм чинного законодавства,
дослідження матеріалів та всебічного
розгляду всіх обставин справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача курсової різниці у розмірі
8 741,29 грн., пені у розмірі 3 068,29 грн.,
інфляційних втрат у розмірі 1 893,99 грн.
та 3 % річних у розмірі 397,14 грн. є
доведеними, обґрунтованими,
відповідачем не спростованими, а,
відтак, підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині стягнення
пені у розмірі 1,25 грн. та 3% річних у
розмірі 1,38 грн. задоволенню не
підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір, що сплачений
позивачем, покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідача витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі 1
000,00 грн.

Так, позивач зазначив, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"НІКО-ТАЙС" звернулось за адвокатською
допомогою до адвоката Грищенка
Олександра Миколайовича, що
підтверджується договором про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 01.11.2013 № 01-7/11-13 та сплатило
останньому 1 000,00 грн. за адвокатські
послуги, що підтверджується оригіналом
платіжного доручення від 26.07.2012 № 99.

Відповідно до частини 1 статті 44
Господарського процесуального кодексу
України до судових витрат входять,
зокрема, витрати, пов'язані з оплатою
послуг адвоката.

При вирішенні включення вказаних
витрат до судових витрат у справі та
покладенні їх на відповідача, судом
враховано, що відшкодування витрат,
пов'язаних з оплатою послуг адвоката з
надання правової допомоги можливе при
сукупності наступних підстав: послуги
повинні надаватись адвокатом; реальної
оплати таких послуг до прийняття
рішення у справі та підтвердження цієї
оплати відповідними фінансовими
документами.

Грищенко Олександр Миколайович є
адвокатом, про що свідчать свідоцтво
від 29.10.2009 № 3888 та посвідчення адвоката.

Таким чином, витрати, які поніс позивач,
сплативши за адвокатські послуги в
розмірі 1 000,00 грн., згідно договору про
надання адвокатських послуг (правової
допомоги) адвокату Грищенко О.М.
відносяться до судових витрат
відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім того, вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, судом
враховано, що розмір відшкодування
судових витрат, не пов'язаних зі
сплатою судового збору, повинен бути
співрозмірним ціні позову.

Згідно з частиною 5 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суми, які підлягають сплаті,
зокрема, за послуги адвоката,
покладаються при частковому
задоволенні позову на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи вищевказане, судові витрати
на оплату послуг адвоката у розмірі 1
000,00 грн. відповідно до частини 5 статті
49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються судом на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Малого приватного
підприємства "Вікторія" (08335, Київська
область, Бориспільський район, с.
Іванків, вул. Суворова, 2-А;
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23,
ідентифікаційний ) 8 741
(вісім тисяч сімсот сорок одна) грн. 29
коп. курсової різниці, 397 (триста
дев'яносто сім) грн. 14 коп. 3% річних, 3 068
(три тисячі шістдесят вісім) грн. 29 коп.
пені, 1 893 (одна тисяча вісімсот
дев'яносто три) грн. 99 коп. інфляційних
втрат, 999 (дев'ятсот дев'яносто дев'ять)
грн. 81 коп. витрат на послуги адвоката, 1
720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 18
коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 28.01.2014.

Суддя
С.О. Саванчук