ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.01.2014
Справа № 905/8356/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мирошниченка Я.С., при
секретарі судового засідання
Татьковій Н.Г., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківмаш-Трейд", м.
Харків

до відповідача1: Держаного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія", м.Донецьк

до відповідача2: Держаного
підприємства "Шахта Лідієвка",м.Донецьк

про стягнення основного боргу з
відповідача1 у розмірі 34386,00грн та з
відповідача2 заборгованості у розмірі
282,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача1: Герасимова Н.О., за
довіреністю

від відповідача2: не з'явився

ВИРІШИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Харківмаш-Трейд", м.
Харків (далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Держаного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія», м. Донецьк (далі-Відповідач)
про стягнення основного боргу у
розмірі 34 668,00грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем зобов'язань за договором
№1338 від 06.07.2012р. про закупівлю товарів
за державні кошти в частині
розрахунків за поставлений товар,
внаслідок чого утворилась
заборгованість - 34668,00грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням на ст.ст.193,265
Господарського кодексу України, ст.ст.
530,712 Цивільного кодексу України, ст.ст.
54-57 Господарського процесуального
кодексу України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): договір
№1338 від 06.07.2012р., додаток №1 до договору
№1338 від 06.07.2012р., видаткову накладну
№РН0919-001 від 19.09.2012р., довіреність
№2449 від 19.09.2012р.,витяг з ЄДРПОУ на ТОВ
«Харківмаш-Трейд», наказ №1 від 06.06.2010р.
про призначення Скрипки А.О. на посаду
директора ТОВ «Харківмаш-Трейд»,акт
прийому - передачі обладнання №0919 від
19.09.2012р., специфікацію до договору №1338
від 06.07.2012р., вимогу про погашення
заборгованості.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 282.11.2013р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі.

18.12.2013р. через канцелярію суду Позивач
надав довідку, у якій повідомляє, що у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує спори, немає
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав та
не має рішення цих органів з такого
спору та клопотання про розгляд справи
без участі представника за наявними у
справі доказами.

Представник Позивача у судовому
засіданні 18.12.2013р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, на
задоволенні позовних вимог наполягав,
надав додаткові докази в обґрунтування
власної позиції по суті спору, розгляд
справи просив здійснювати без його
участі за наявними матеріалами.

10.12.2013р. Відповідач через канцелярію
суду надав клопотання про залучення до
участі у справі другого відповідача, а
саме ДП "Шахта Лідієвка" у зв'язку з тим,
що наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
28.12.2012р. №1105 створено державне
підприємство "Шахта Лідієвка" шляхом
виходу відокремленого підрозділу
"Шахта Лідієвка" з державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія". Відповідно п.8
цього Наказу ДП "Шахта Лідієвка" є
правонаступником прав та обов'язків
Держаного підприємства "Донецька
вугільна енергетична компанія", м.
Донецьк зв'язаних з діяльністю його
відокремленого підрозділу "Шахта
Лідієвка", відповідно розподільчого
балансу частина заборгованості перед
ТОВ "Харківмаш-Трейд", м. Харків у сумі
282,00 грн. по договору №1338 від 06.07.2012р.
передано на баланс ДП "Шахта
Лідієвка".На підтвердження цього
Відповідач надав в копіях документи:
наказ Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України №1105
від 28.12.2012р., розшифровку пасиву балансу
станом на 23.05.2013р., виписку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців України.

На підставі ч.1 ст.24 ГПК України,
оголошено ухвалу від 18.01.2013р. про
залучення у справі відповідача2 -
Держане підприємство «Шахта Лідієвка».

У зв'язку з залученням другого
відповідача, з метою надання йому права
на захист своїх прав та інтересів,
ненаданням сторонами витребуваних
документів в повному обсязі та
необхідністю витребування нових
доказів , розгляд справи відкладався
судом з 18.12.2013р. на 14.01.2014р.

19.12.2013р. через канцелярію суду
Відповідач1 надав відзив на позовну
заяву, в якому визнає частково позовні
вимоги, а саме у сумі 34386,00 грн.

Відповідно до ст.69 ГПК України за
клопотанням відповідача 1 строк
розгляду справи продовжений на 15 днів у
зв'язку з необхідністю наданням
додаткових доказів до 05.03.2014р.

Представник Відповідача2 у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки до суду не повідомив, належним
чином був повідомлений про час та місце
судового засідання, витребуваних
документів не надав, своїми
процесуальними правами, передбаченими
статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, не
скористався.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав за
можливе розглянути справу за
відсутності представника Відповідача2
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник Позивача клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача та
Відповідача1, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення справи, суд

ВСТАНОВИВ:

06.07.2012р. між Держаним
підприємством "Донецька вугільна
енергетична компанія", м.Донецьк
(Покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківмаш-Трейд", м.
Харків (Постачальник) було укладено
Договір №1338 про закупівлю товарів за
державні кошти (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1,п.1.2 Договору,
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупця товари в
номенклатурі, асортименті, зазначені в
Специфікації, а Покупець прийняти і
оплатити товар.

Відповідно спеціфікації, що є
Додатком №1 до цього Договору ціна
Товару становить 2404210,00 грн.

Згідно п.3.2 ціна Товару надається
з урахуванням вартості усіх витрат .

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що
оплата Покупцем товару здійснюється
після підписання сторонами Акту
приймання - передачі Товару на протязі
60 календарних днів після одержання
товару.

Відповідно до п.5.3 Договору в
підтвердження поставки Постачальник
зобов'язаний надати Покупцю наступні
товаросупроводжувальні документи:

- рахунок-фактури на товар;

- акт приймання -передачі Товару

- налогову накладну;

- сертифікат (посвідчення) якості;

- подакткову накладну.

Пунктом 5.4 передбачено, що датою
поставки Товару вважається дата, яка
вказана Покупцем на
товаросупроводжувальних документах,
наданих Постачальником, при прийманні
Товару.

Відповідно п.5.7 Договору,передбачено,
що поставка Товару здійснюється
протягом 10 днів з моменту одержання
заявки від Покупця.

Договором передбачено (п.6.4),що
Постачальник має право своєчасно та
вповному обсязі отримувати плату за
поставлені Товари на умовах зазначених
у ( п. 4.1 Договору).

Відповідно п.10.1. Договору, даний
Договір набирає чинності з моменту
підписання його обома Сторонами та діє
до повного виконання Сторонами
прийнятих зобов'язань за Договором.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Оцінивши зміст зазначеного договору,
суд дійшов висновку, що договір №1338 від
06.07.2012р., укладений між сторонами за
своєю правовою природою є договором
поставки, який підпадає під правове
регулювання норм ст.712 Цивільного
Кодексу України, статтей 264-271
Господарського кодексу України.

В частині, що не суперечить договору, до
вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
Кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу.(ст.ст.655-697 Цивільного
Кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
інших підзаконних нормативних актів,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку на
підприємствах, у бухгалтерському
обліку повинні відображатися
господарські операції, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів на підставі
первинних документів, які повинні мати
крім обов'язкових реквізитів додаткові
в залежності від характеру операції,
зокрема підставу для здійснення
господарських операцій. Тобто, в якості
доказу первинні документи мають
містити повні дані про конкретні
господарські операції та підставу їх
здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

На виконання умов Договору, Позивачем
був поставлений товар Відповідачу на
загальну суму 34668,00грн., а саме: за
видатковою накладною №РН0919-001 від
19.09.2012р. на суму 34668,00грн. (а.с.10).

Товар зі сторони Відповідача,
відповідно до відміток на видаткових
накладних було прийнято належним чином
уповноваженим представником
Відповідача.

Доказів наявності заперечень, з боку
Відповідача, щодо кількості
поставленого товару, а також порядку
поставки та інших зауважень суду не
надано.

На виконання вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного та повного
розгляду справи, перевірено в межах
яких договорів здійснювалась поставка,
чи відповідав поставлений товар тому,
який сторони визначили у вказаному
вище договорі, чи укладались між
сторонами будь-які інші договори,
зокрема, за яким здійснювали поставку
товару на підставі видаткових
накладних, наявних в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що надані
Позивачем первинні документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу товару та прийняття його
останнім в межах спірного правочину.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, Позивачем належним чином
доведено факт виконання обов'язку щодо
передачі товару у відповідності до
норм статті 664 Цивільного кодексу
України та умов, визначених Договором.

Відповідно до п. 6.4 Договору
передбачено, що Постачальник має право
своєчасно та в повному обсязі
отримувати плату за поставлені Товари
на умовах зазначених упункті 4.1 розділу
ІV цього Договора.

Проте, як вбачається з фактичних
обставин справи, Покупець грошове
зобов'язання перед Постачальником в
частині розрахунку за прийнятий товар
не виконав у повному обсязі.

Вартість товару за видатковою
накладною №РН0919-001 від 19.09.2012р за
встановленими умовами Договору не
сплачена.

Відповідачу було пред`явлено вимогу
про погашення заборгованості у якій
Позивач наполягає на погашенні
заборгованості у розмірі 34668,00 грн.

Відповідач, у встановлений строк не
відреагував на вимогу Позивача, та свої
зобов'язання перед ним не виконав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно до ст. 202 Господарського кодексу
України та ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняються
виконанням, проведеним належним чином.

У своєму відзиві, Відповідач 1 визнав
позовні вимоги частково, у сумі 34386,00
грн., зазначив про передання частини
заборгованості у розмірі 282,00грн.
Відповідачу 2, за розподільчим
балансом, та надав відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи, а саме:
наказ Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
28.12.2012р. №1105 (а.с.26 ) та расшифрувальний
пасив балансу(а.с.29 ) згідно якого
частина заборгованості Відповідачем 1
перед Позивачем у розмірі 282,00 грн.
передано на баланс Відповідача 2, судом
встановлено, що заборгованість
Відповідача 1 перед Позивачем складає
34386,00 грн., а Відповідача 2 перед
Позивачем 282,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що
позовні вимоги є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідачів,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115,
116, Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківмаш-Трейд", м. Харків
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Держаного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія", м.Донецьк (83001, м.Донецьк,
вулиця Артема, будинок 63, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківмаш-Трейд", м.
Харків (61099, Харківська область, м.
Харків, Фрунзенський район, вул.
Лодзька, будинок 7-а, )
суму основного боргу в розмірі 34386,00
грн. та судовий збір в сумі 1706,50 грн.

Стягнути з Держаного підприємства
"Шахта Лідієвка",м. Донецьк (83036,
Донецька область, м.Донецьк, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківмаш-Трейд", м.
Харків (61099, Харківська область, м.
Харків,Фрунзенський район, вул.
Лодзька, будинок 7-а, )
суму основного боргу в розмірі 282,00 грн.
та судовий збір в сумі 14,00 грн.

У судовому засіданні 27 січня 2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 03 лютого 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Я.С. Мирошниченко

Вик.Татькова Н.Г.

тел.(387-59-08)

Надруковано 4 примірника:

1-до справи;

2-позивачу;

1-відповідачу