Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
________________________________
Тел. 698-166, факс 77-44-62
У Х В А Л А

від 06 лютого 2014 року
по справі
№5028/7/60/2011

Господарський суд Чернігівської
області у складі судді Т.Г.Оленич

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

заяву: публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк», вул..Набережна Перемоги,
50, м.Дніпропетровськ, 49094

про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Чернігівської області від 21
грудня 2011 року по справі №5028/7/60/2011

за позовом: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

до відповідачів: 1. фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

2. публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк

«Приватбанк»,
вул..Набережна Перемоги, 50.
м.Дніпропетровськ, 49094

про визнання договору
від 29.06.2009 припиненим, визнання права

передавати
приміщення в оренду, зобов'язання
прийняти в оренду

приміщення за
договором від 05.03.2008 та підписати акти

приймання-здачі
приміщення, про стягнення 573557грн.94коп.
збитків

(неотриманого
прибутку)

за участю представників сторін:

від заявника (відповідача-2): Рожко С.М. -
начальник відділу, довіреність пост.
№385-О від 29.01.14

від позивача: ОСОБА_4 - представник,
довір.пост. від 04.12.12

від відповідача-1: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк»
подано заяву про перегляд за
нововиявленими обставинами та
скасування в частині задоволення
позову рішення господарського суду
Чернігівської області від 21.12.2011 у
господарській справі №5028/7/60/2011.

В обгрунтування поданої заяви заявник
посилається на постанову Вищого
господарського суду України від 12.12.13
по справі №36/5005/7164/2012, в якій Вищим
господарським судом України зроблено
висновок, що договір оренди, підписаний
його сторонами 05.03.2008, за своєю
правовою природою є попереднім
договором, за яким сторони
зобов'язуються укласти договір у
майбутньому, тобто 05.02.2011. Саме
спираючись на такий висновок, заявник
зазначає, що на момент прийняття
рішення від 21.12.2011 йому не було відомо
про правову природу договору оренди
приміщення від 05.03.2008. як попереднього
договору, а відтак вважає, що така
обставина є нововиявленою та є
підставою для скасування рішення в
частині задоволення позову.

Позивач у справі - ФОП ОСОБА_1 у
письмових поясненнях проти заяви
заперечувала, зазначивши, що висновок
Вищого господарського суду України у
постанові від 12.12.13 по справі
№36/5005/7164/2012, на який посилається
заявник, фактично є переоцінкою
доказів, які вже оцінювалися
господарським судом у процесі розгляду
справи. Позивач звертає увагу на те, що
оцінка правової природи договору
оренди приміщення від 05.03.2008 була
неодноразово надана господарськими
судами всіх інстанцій при вирішенні
спорів між позивачем та
«Приватбанком», і встановлено. що
договір є чинним і обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідач-1 у справі - ФОП ОСОБА_2
письмових пояснення по суті вимог,
викладених у заяві, не надав.
Представник відповідача-1 та
відповідач-1 особисто в судове
засідання не з'явилися без
повідомлення причин неявки, незважаючи
на належне повідомлення його про дату,
час та місце проведення судового
засідання, що підтверджується наявним
у справі повідомленням про вручення
поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що судом особиста
явка відповідача-1 або його
уповноваженого представника
обов'язковою не визнавалася,
враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.114
Господарського процесуального кодексу
України неявка заявника та інших осіб,
які беруть участь у справі, не є
перешкодою для розгляду заяви, тому
суд, з метою уникнення затягування
розгляду заяви вважає за можливе
здійснювати розгляд заяви у
відсутності відповідача-1.

Клопотання сторін про відмову від
здійснення технічної фіксації
судового процесу за допомогою
звукозаписувальних пристроїв судом
задоволені. Хід розгляду справи
відображено в протоколі судового
засідання.

Дослідивши наявні у справі матеріали,
вислухавши пояснення та доводи
представників заявника, позивача, суд
приходить до висновку, що заява
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 21.12.2011 по
справі №5028/7/60/2011 позов задоволено
частково, стягнуто з публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 520199грн.10коп.
збитків (неотриманого прибутку),
1486грн.71коп. державного мита, 71грн.35коп.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду у судах,
7430грн.57коп судового збору, 1511грн.
витрат на послуги адвоката.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.12 по даній
справі рішення господарського суду
Чернігівської області від 21.12.11
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 31.05.12 по даній справі
вищезазначені судові рішення також
залишені без змін.

Згідно із ч.5 ст.85, ч.3 ст.105
Господарського процесуального кодексу
України рішення по господарській
справі №5028/7/60/2011 набрало законної сили
після розгляду справи апеляційною
інстанцією, тобто з 27 березня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.112 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення, яке набрало законної сили,
може бути переглянуто господарським
судом за нововиявленими обставинами.

В силу ч.2 даної статті однією із
підстав для перегляду рішення суду за
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

За загальними правилами до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для вирішення спору. При
цьому, характерними ознаками таких
обставин є їх наявність на час розгляду
справи, та те, що ці обставини не були
відомі та не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.
Разом з тим, за своєю правовою суттю
нововиявлені обставини є фактичними
даними, що в установленому порядку
спростовують факти, які були покладені
в основу судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи,
при вирішенні спору по даній справі
судом встановлено, що 05.03.2008 між
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 - орендодавцем (позивач) та ЗАТ
Приватбанк (правонаступником якого є
заявник) - орендарем укладено договір
оренди приміщення, відповідно до умов
якого орендодавець зобов'язувався
передати, а орендар прийняти у
тимчасове користування (оренду)
приміщення, визначене у договорі, за
плату та на обумовлений строк для
здійснення господарської діяльності.
При цьому суд виходив з того, що
сторонами договору було досягнуто і
погоджено всі його істотні умови, а
саме: склад і вартість майна з
урахуванням її індексації, орендна
плата з урахуванням її індексації,
строк його дії, порядок використання
амортизаційних відрахувань,
відновлення орендованого майна та
умови його повернення. Також судом
встановлено, що сторони договору
оренди приміщень від 05.03.2008 домовились
про незастосування до його положень
норм Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» та
постанови КМ України «Про методику
розрахунку і порядок використання
плати за оренду держаного майна». З
огляду на вищевикладені обставини суд
прийшов до висновку, що договір оренди
приміщень від 05.03.2008 є укладеним.

Такий висновок суду першої інстанції
був підтриманий судами апеляційної та
касаційної інстанцій в ході розгляду
апеляційної та касаційної скарг. До
того ж, в постанові Вищого
господарського суду України від 31.05.2012
по даній справі було відмічено, що
чинне законодавство не обмежує право
сторін укласти договір оренди,
встановивши іншу, ніж день підписання
договору, дату фактичної передачі
нерухомого майна, що і зробили сторони,
передбачивши в п. 7.1 договору, що він
набирає чинності з 05.02.2011 і саме
починаючи з цієї дати у сторін виник
обов'язок підписати акт
приймання-передачі об'єкту оренди, від
чого орендар відмовився, внаслідок
чого і виник даний спір.

Отже, суд приходить до висновку, що при
вирішенні спору по даній справи судами
встановлено факт укладення між
сторонами договору оренди приміщення
від 05.03.2008 та виникнення у сторін
відповідних зобов'язань, пов'язаних з
орендою приміщень.

Виходячи із змісту ст.112 Господарського
процесуального кодексу України, для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами заявником
мають бути подані належні та допустимі
докази наявності істотної обставини,
що має значення для вирішення спору, на
яку заявник посилається, як на підставу
перегляду рішення, та докази того, що
про існування такої обставини заявнику
не було відомо.

Як зазначено судом вище, заявник на
обгрунтування підстав для перегляду
рішення суду від 21.12.2011 за
нововиявленими обставинами
посилається на постанову Вищого
господарського суду України від 12.12.13
по справі №36/5005/7164/2012, в якій викладений
висновок про те, що за правовою
природою договір оренди приміщень від
05.03.2008 є попереднім договором, договір,
передбачений цим договором, між
сторонами не укладений.

Суд звертає увагу на те, що в силу
приписів ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція, переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення, на
підставі встановлених судами
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
При цьому, касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

Аналіз змісту рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
25.07.13 по справі №36/5005/7164/2012 та постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 14.10.13 по даній
справі свідчить, що у вказаних судових
рішеннях судами не встановлювалося
факту укладення між ФОП ОСОБА_1 та КБ
«Приватбанк» попереднього договору
від 05.03.2008 щодо оренди приміщень, а
навпаки було встановлено, що між банком
і ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди
приміщення б/н від 05.03.2008.

Отже, приймаючи до уваги межі перегляду
справи в касаційній інстанції, суд
приходить до висновку, що в постанові
Вищого господарського суду України
від 12.12.13 по справі №36/5005/7164/2012 фактично
викладено про переоцінку доказів, які
досліджувалися та оцінювалися судами
попередніх інстанцій у процесі
розгляду справи.

Як зазначено у абз.3 п.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №17 «Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами» не може вважатися
нововиявленою обставина, яка
ґрунтується на переоцінці тих доказів,
які вже оцінювалися господарським
судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищевикладене, суд приходить до
висновку, що заявником не доведено
наявність нововиявленої обставини в
розумінні ст.112 Господарського
процесуального кодексу України, а
відтак відсутні підстави для перегляду
рішення господарського суду
Чернігівської області від 21.12.2011 по
справі №5028/7/60/2011.

За таких обставин, у задоволенні заяви
має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст.86,1117,112,114
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

У Х В А
Л И В:

У задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» про перегляд за
нововиявленими обставинами та
скасування в частині задоволення
позову рішення господарського суду
Чернігівської області від 21.12.2011 у
господарській справі №5028/7/60/2011
ВІДМОВИТИ.

Рішення господарського суду
Чернігівської області від 21.12.2011 у
справі №5028/7/60/2011 залишити без змін.

Суддя
Т.Г.Оленич