РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.
Справа № 902/4/13-г(18)

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

суддів
Тимошенко О.М.

суддів
Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання
Полюхович О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємець ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 03.12.2013р. у справі № 902/4/13-г(18)
(суддя Грабик В.В. )

за позовом заступника прокурора міста
Вінниці в інтересах держави в особі
Вінницької міської ради

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 182 158,89 грн. збитків
внаслідок неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки

за участю представників:

позивача - Богатчук С.А. ( довіреність
від 27.05.2013р.)

відповідача (скаржника) - ФОП ОСОБА_1,
представник ОСОБА_3 (довіреність від
08.10.2013р.)

прокурор - Прищепа О.М. (посвідчення 017284
від 30.05.2013р.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 03.12.2013р.
відмовлено у задоволенні заяви
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Вінницької області від 19.02.2013 р. у
справі №902/4/13-г(18). Рішення
господарського суду Вінницької
області від 19.02.2013 р. у справі №902/4/13-г(18)
залишено без змін.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулась до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить на
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 03.12.2013р. у справі № 902/4/13-г(18)
скасувати, рішення господарського суду
Вінницької області від 19.02.2013р.
переглянути за нововиявленими
обставинами та скасувати. Прийняти
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову заступника прокурора міста
Вінниці в інтересах держави в особі
Вінницької міської ради до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
182 158,89 грн. збитків внаслідок
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що
оскаржувана ухвала прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема зазначає, що судом першої
інстанції не враховано одночасної
наявності таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи (Дії
та рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради були
протиправними на момент прийняття
рішення у господарській справі,
незважаючи на те, що їх протиправність
була установлена судовим рішенням у
адміністративній справі 15.10.2013р.);

по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи (ФОП ОСОБА_1 не було відомо та не
могло бути відомо, що 15 жовтня 2013 року в
адміністративній справі № 127/12386/13-а
буде прийнято постанову про
задоволення позову);

по-третє, істотність даних обставин для
розгляду справи, тобто коли врахування
їх судом мало б наслідком прийняття
іншого судового рішення, ніж те, яке
було прийняте (Єдиною підставою позову
був акт визначення розміру збитків та
рішення, яким затверджено цей акт.
Інших доказів факту завдання збитків
та їх розміру в матеріалах справи не
міститься, а за відсутності акту та
рішення виключається задоволення
позову).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звертає увагу суду апеляційної
інстанції на те, що прокурором та
позивачем не доведено факту наявності
повного складу цивільного
правопорушення, як підстави для
стягнення збитків, недоведеності
останніми наявності упущеної вигоди.

Скаржник зазначає, що між сторонами не
було укладено договір оренди на
земельну ділянку, який був би підставою
для нарахування орендних платежів, а
позивачем, всупереч вимогам ч. 4 ст. 623 ЦК
України, не доведено належними
доказами, що при визначенні
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
кредитором вживались заходи щодо їх
одержання, зокрема, вчинення дій
спрямованих на оформлення
відповідного землекористування (в тому
числі прийняття відповідних рішень;
звернення до суду із позовом про
спонукання до укладення договору
оренди, тощо). Скаржник вважає, що
позивач на протязі тривалого часу був
обізнаний про відсутність у
відповідача правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, тобто
свідомо бездіяв з метою нанесення
шкоди у більшому розмірі.

Від Вінницької міської ради надійшов
відзив на апеляційну скаргу, в якому
доводи апеляційної скарги
заперечуються та зазначається, що не
можуть бути визнані нововиявленими
обставини, які виникли чи змінились
після прийняття судом рішення.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв"язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 19.02.2013р. у справі
№ 902/4/13-г(18), залишеним без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.06.2013р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 13.08.2013р., задоволено позов
заступника прокурора м. Вінниці в
інтересах держави в особі Вінницької
міської ради та стягнуто із ФОП ОСОБА_1
збитки завдані територіальній громаді
м. Вінниці тимчасовим зайняттям
земельної ділянки площею 0,5922 га по
АДРЕСА_1 у вигляді неодержаних доходів
в сумі 182 158,89 грн. на користь Вінницької
міської ради.

З рішення господарського суду від
19.02.2013р. у даній справі, яке просить
переглянути відповідач за
нововиявленими обставинами,
вбачається, що в період з 2004 по 2006 роки
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
придбано у власність та зареєстровано
нерухоме майно загальною площею 10435,1
кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Департаментом самоврядного контролю
Вінницької міської ради у присутності
ОСОБА_1 проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства при використанні земель
м. Вінниці ФОП ОСОБА_1, за результатами
якої 22.09.2011р. складено Акт № 122/9-04-11 яким
засвідчено, що остання використовує
земельну ділянку площею 5922,1 кв.м. (0,5922
га) (площа на якій розміщені належні
відповідачу об'єкти нерухомого майна -
"пляма забудови") для виробничих потреб,
що розташована у АДРЕСА_1, без
документів, що посвідчують право
власності або користування.

Цим же Актом ФОП ОСОБА_1 запропоновано
оформити правовстановлюючі документи
на земельну ділянку по АДРЕСА_1, на якій
розташоване належне їй на праві
приватної власності нерухоме майно та
здійснювати плату за землю, та
встановлено 30-денний термін на
усунення виявлених порушень з
повідомленням Департамент
самоврядного контролю Вінницької
міської ради. (Акт перевірки: а.с. 10-12 т.1
).

В пояснювальній записці від 22.09.2011р.,
направленій на ім'я директора
Департаменту самоврядного контролю
ФОП ОСОБА_1, вказала про те, що земельну
ділянку, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, та на якій розташоване належне
їй нерухоме майно, вона використовує
без документів, оскільки документи
знаходяться на стадії оформлення, та
відповідно до чинного податкового
законодавства вона, як платник єдиного
податку, звільнена від сплати
земельного податку (а.с.52 т.1).

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1812 від
26.07.2012р. затверджено Акт визначення
розміру збитків (додаток 7 до рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради №1812 від 26.07.2012р.),
заподіяних ФОП ОСОБА_1 тимчасовим
зайняттям земельної ділянки площею
0,5922га, по АДРЕСА_1, (з урахуванням
Рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №2840 від
15.11.2012р. "Про надання розстрочки
платежів зі сплати збитків та внесення
змін в рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 26.07.2012р.
№1812") (а.с.59-61), розмір яких становить
182158,89 грн., та зобов'язано ФОП ОСОБА_1
відшкодувати визначені збитки в
повному обсязі не пізніше 30-ти денного
терміну з дня прийняття даного рішення
(а.с.89 т.1).

Під час апеляційного перегляду рішення
господарського суду Вінницької
області від 19.02.2013р., ФОП ОСОБА_1
зверталась до Рівненського
апеляційного господарського суду з
клопотанням про зупинення провадження
у справі у зв"язку з оскарженням
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1812 від
26.07.2012р. в порядку адміністративного
судочинства.

Апеляційною інстанцією було
відмовлено ФОП ОСОБА_1 у задоволенні
клопотання про зупинення апеляційного
провадження до вирішення в порядку
адміністративного судочинства справи
№127/12386/13-а за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Вінницької
міської ради, про визнання
протиправними дій виконавчого
комітету Вінницької міської ради
спрямовані на складання акту
визначення розміру збитків (додаток 7
до рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 26.07.2012р. №
1812) та визнання протиправним та
скасування підпункту 1.7. пункту 1
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради № 1812 від
26.07.2012р. з огляду на те, що у випадку
скасування вищевказаного рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради у відповідача з'явиться
право звернутися до суду першої
інстанції з заявою про перегляд
рішення господарського суду
Вінницької області від 19.02.2013р. у справі
№902/4/13-г(18) за нововиявленими
обставинами.

Вказаним підпунктом 1.7 Рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради №1812 від 26.07.2012р. було
визначено розмір збитків, завданих
територіальній громаді м. Вінниці
тимчасовим зайняттям земельної
ділянки площею 0,5922 га по АДРЕСА_1 у
вигляді неодержаних доходів в сумі
182158,89 грн.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року по адміністративній справі №
127/12386/13-а позов ФОП ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Вінницької
міської ради задоволено та визнано
протиправними дії виконавчого
комітету Вінницької міської ради
спрямовані на складання акту
визначення розміру збитків, визнано
протиправним та скасовано підпункт 1.7.
пункту 1 рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1812 від
26.07.2012р.

12.11.2013 фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду із
завою про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Вінницької області від 19.02.2013р. у
справі №902/4/13-г(18) на підставі п.1 ч.2 ст.112
ГПК, оскільки вважала, що у зв"язку із
прийняттям Вінницьким апеляційним
адміністративним судом постанови від
15 жовтня 2013 року відпали обставини, які
були підставою звернення з позовом у
даній справі.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні заяви
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Вінницької області від 19.02.2013 р. у
справі №902/4/13-г(18) з тих підстав, що
визнання Постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 15 жовтня 2013 року у адміністративній
справі № 127/12386/13-а протиправними дій
виконавчого комітету Вінницької
міської ради спрямованих на складання
акту визначення розміру збитків,
визнання протиправним та скасування
підпункту 1.7. пункту 1 рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради №1812 від 26.07.2012р. не є
нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до п.п. 2, 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. N 17 "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Виникнення нових або зміна обставин
після вирішення спору або розгляду
справи про банкрутство не можуть бути
підставою для зміни або скасування
судового рішення за правилами розділу
XIII ГПК.

У з'ясуванні ж наявності підстав для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами згідно з
пунктами 2 - 5 частини другої статті 112
ГПК має значення тільки сам факт
встановлення відповідних обставин
після вирішення спору або розгляду
справи про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Вінницької області від 19.02.2013р.
встановлено:

- з моменту набуття права власності на
нерухоме майно, відповідач відповідно
до вимог ст.ст. 116,125,126,152,156 Земельного
Кодексу України, повинен був оформити
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку, а саме, договір
оренди земельної ділянки.

- позивачем в повній мірі доведено факт
використання відповідачем земельної
ділянки, розміром 0,5922 га по вул. АДРЕСА_1
у м. Вінниця без правовстановлюючих
документів упродовж липня 2010 року по
липень 2012 року.

- за відсутності правовстановлюючих
документів на вказану земельну ділянку
відповідач зобов'язаний відшкодувати
землевласнику збитки у вигляді
неодержаних доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки,
завдані неотриманням за цей період
мінімального розміру орендної плати.

Рівненським апеляційним господарським
судом при перегляді вказаного рішення
(постанова від 10.06.2013р.) встановлено, що:

- при розрахунку суми збитків комісія
Вінницької міської ради виходила з
площі земельної ділянки, яку
використовує відповідач по АДРЕСА_1.
Площа земельної ділянки на яку
нараховано збитки визначалася
виходячи з загальної площі 1-их
поверхів приміщень ("пляма забудови")
належних відповідачу (площі 2-их та 3-іх
поверхів при розрахунку суми збитків
до уваги не приймалися) та на підставі
наданих останнім, під час проведення
первірки, документів, які посвідчують
право власності на об`єкти нерухомого
майна та становить 5975,6кв.м.;

- при визначенні розміру збитків
комісією по визначенню та
відшкодуванню збитків було взято до
уваги обставини встановлені актом
перевірки №122/9-04-11 від 22.09.2011р. та за
погодженням з відповідачем
встановлено, що площа земельної
ділянки, яка використовується останнім
є меншою та становить 5922кв.м.

Колегія суддів апеляційної інстанції у
постанові від 10.06.2013р. дійшла висновку,
що зменшення позивачем площі земельної
ділянки при здійсненні розрахунку
збитків, жодним чином не порушує права
відповідача, а отже, твердження
останнього щодо невідповідності площі
земельної ділянки зазначеної в Акті
№122/9-04-11 від 22.09.2011р. дійсним розмірам є
безпідставним, оскільки площа
земельної ділянки була визначена
позивачем за погодженням з
відповідачем та з врахуванням наданих
останнім договорів купівлі-продажу
нерухомого майна та копій
реєстраційних посвідчень на об`єкти
нерухомого майна.

Також апеляційним господарським судом
в постанові від 10.06.2013р. встановлено, що
матеріали справи не містять будь-яких
доказів, які підтверджували б
оформлення відповідачем документів, що
підтверджують право користування на
умовах оренди чи право власності щодо
вищезазначеної земельної ділянки, а
також доказів вчинення відповідачем
дій щодо оформлення права оренди, або
викупу на земельну ділянку
(відповідної заяви до органу місцевого
самоврядування, договору на
виготовлення проекту землеустрою,
самого проекту землеустрою, тощо).

В постанові Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у адміністративній справі №
127/12386/13-а зазначено, що площа земельної
ділянки, яку використовує ФОП ОСОБА_1
по АДРЕСА_1, та на яку нараховано
збитки, була визначена виходячи з
загальної площі перших поверхів
приміщень (пляма забудови) та на
підставі документів, що посвідчують
право власності на об'єкти нерухомого
майна, що належать позивачу в
загальному розмірі 5975,6 кв. м., тоді як в
Акті, дії відповідача по складанню
якого оскаржуються, площа земельної
ділянки зазначена в розмірі 5922 кв.м.

За вказаних обставин відповідачем, в
Акті перевірки взята до розрахунку
площа земельної ділянки інша, ніж та,
що обчислена з підрахунку площ перших
поверхів об'єктів нерухомості належних
позивачу.

В постанові Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013р.
зазначено, що розрахунок збитків, який
затверджений спірним рішенням
виконавчого комітету Вінницької
міської ради, ґрунтується на
припущеннях щодо розміру земельної
ділянки і не може вважатись правильним.

Проте, постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 15.10. 2013р. у адміністративній справі
№ 127/12386/13-а не спростовано самого факту
користування відповідачем земельною
ділянки розміром 0,5922 га по вул. АДРЕСА_1
у м. Вінниця упродовж липня 2010р. по
липень 2012р. без правовстановлюючих
документів, що встановлено Актом
перевірки № 122/9-04-11 від 22.09.2011р.,
покладеного в основу рішення
господарського суду Вінницької
області від 19.02.2013р., залишеного без
змін постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
10.06.2013р. та постановою Вищого
господарського суду України від
13.08.2013р.

Отже, постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 15.10.2013р. встановлені обставини, які
виникли після прийняття рішення
господарського суду Вінницької
області від 19.02.2013р.

Слід зазначити, що нововиявленою може
бути визнана лише та обставина, яка
існувала в об'єктивній дійсності на
момент ухвалення рішення. Обставина,
яка виникла пізніше, є такою, що не
могла бути врахована судом при
розгляді справи.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. N 17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" не може
вважатися нововиявленою обставина, яка
ґрунтується на переоцінці тих доказів,
які вже оцінювалися господарським
судом у процесі розгляду справи.

Виникнення нових або зміна обставин
після вирішення спору або розгляду
справи про банкрутство не можуть бути
підставою для зміни або скасування
судового рішення за правилами розділу
XIII ГПК України.

На час прийняття господарським судом
Вінницької області 19.02.2013р. рішення у
справі №902/4/13-г(18) був чинним п.1.7 пункту
1 рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1812 від
26.07.2012р., яким було затверджено акт
визначення розміру збитків заподіяних
ФОП ОСОБА_1 територіальній громаді м.
Вінниці в сумі 182 158,89грн.

Отже, у даному випадку, відсутня одна з
трьох обов"язкових умов необхідних
ознак існування нововиявлених
обставин.

Крім того, рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради №1812
від 26.07.2012р. як один із доказів, наданих
позивачем в обгрунтування позову, було
досліджене та оцінене господарським
судом і з його урахуванням
господарським судом прийнято рішення.

Документи, які долучені скаржником до
письмових пояснень в обгрунтування
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 03.12.2013р. у справі № 902/4/13-г(18)
вже досліджувались Рівненським
апеляційним господарським судом при
перегляді в апеляційному порядку
рішення господарського суду
Вінницької області від 19.02.2013р., а тому
колегією суддів при розгляді даної
апеляційної скарги повторно не
оцінюються.

Згідно ст.ст. 32-34 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства. Доводи апелянта
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому, підстав для її
зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємець ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 03.12.2013р. у справі № 902/4/13-г(18)
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Вінницької області від 03.12.2013р. у
справі № 902/4/13-г(18) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дні
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Демидюк О.О.