ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.01.2014 р.
Справа№ 914/367/13-г

За позовом: Перший заступник прокурора
Західного регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі його органів,
уповноважених здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах:

Позивач-1: Міністерство оборони України

Позивач-2: Державне підприємство
Міністерства оборони України
"Львівський завод збірних конструкцій"

Відповідач: Підприємство "Спецбуд-УТОГ"

про стягнення заборгованості у сумі
239578,46грн.,

за заявою: Підприємства "Спецбуд-УТОГ"
про відстрочення виконання рішення
суду

Суддя Фартушок Т.Б.

Секретар Полюхович Х.М.

Представники:

Прокурора: Покора К.В. - посвідчення
№012188;

Позивача-1: не з'явився;

Позивача-2: Бліцький О.Й. - представник,
довіреність в матеріалах справи;

Відповідача: Шпирка Н.В. - представник,
довіреність в матеріалах справи.

19.03.2013 року Господарським судом
Львівської області у справі №914/367/13-г
за позовом Першого заступника
прокурора Західного регіону України з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі його органів, уповноважених
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах: Міністерства
оборони України (Позивач-1), Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Львівський завод збірних
конструкцій" (Позивач-2) до Підприємство
"Спецбуд-УТОГ" про стягнення
заборгованості у сумі 239578,46грн.
винесено рішення, яким позов
задоволено повністю та вирішено
Стягнути з Підприємства "Спецбуд-УТОГ"
(79005 вул. Кониського, 1, м.Львів;
ідентифікаційний код 32052945) на користь
Державного підприємства Міністерства
оборони України "Львівський завод
збірних конструкцій" (79040, вул.
Городоцька, 222, м. Львів; ідент. код 08006864)
211045,82грн. основного боргу, 15611,6грн. -
пені, 10407,73грн. - штрафу та 2513,31грн. -
інфляційних втрат, а також стягнуто з
Підприємства "Спецбуд-УТОГ" (79005 вул.
Кониського, 1, м.Львів; ідентифікаційний
код 32052945) на користь спеціального фонду
Державного бюджету України 4791,57грн.
судового збору.

08.04.2013 року господарським судом
Львівської області видано наказ на
примусове виконання рішення суду у
справі №914/367/13-г.

29.08.2013 року Львівським апеляційним
господарським судом прийнято
постанову, якою Рішення Господарського
суду Львівської області від 19.03.2013р. у
справі №914/367/13-г змінити, виклавши п.2
резолютивної частини в наступній
редакції: "2. Стягнути з Підприємства
"Спецбуд-УТОГ" (79005 вул. Кониського, 1, м.
Львів; ідентифікаційний код 32052945) на
користь Державного підприємства
Міністерства оборони України
"Львівський завод збірних конструкцій"
(79040, вул. Городоцька, 222, м. Львів;
ідентифікаційний код 08006864) 211045,82грн. -
основного боргу, 7805,80 грн. - пені,
5203,86грн.- штрафу та 2513,31грн. -
інфляційних втрат.".

17.09.2013 року до господарського суду
Львівської області надійшла заява
Боржника про відстрочення виконання
рішення суду строком на 10 місяців, в
задоволенні якої суд відмовив.

21.10.2013 року Боржник (повторно) подав до
господарського суду Львівської
області заяву про відстрочення
виконання рішення суду строком на 18
місяців (до 01.06.2015 року), яку судом
задоволено частково.

16.12.2013 року Боржник (втретє) подав до
господарського суду Львівської
області заяву про відстрочення
виконання рішення суду строком на 24
місяців (до 19.03.2015 року)

Ухвалою господарського суду
Львівської області по даній справі від
29.12.2013р. прийнято заяву до розгляду та
розгляд заяви призначено в судовому
засіданні на 12год. 30хв. 13.01.2014р. розгляд
заяви відкладався з причин та підстав
зазначених в Ухвалі суду від 13.01.2014р.

В ухвалі Господарського суду
Львівської області по даній справі, яка
скерована Учасникам процесу
(підтвердженням чого є дані реєстрів
вихідної кореспонденції
господарського суду Львівської
області та наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштових
відправлень) зазначено, що права та
обов'язки сторін визначені ст.ст.20, 22, 28,
29, 38 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надійшло.

Прокурор в судове засідання з'явився,
проти заявленої вимоги заперечив,
надав пояснення по суті заяви.

Представник Позивача-1 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, був належним
чином повідомлений про час, місце та
дату судових засідань.

Представник Позивача-2 в судовому
засіданні проти заявленої вимоги
заперечив, надав пояснення по суті
заяви.

Представник Відповідача в судове
засідання з'явилась, надала пояснення
по суті заявленої вимоги з
обґрунтування наявності підстав для
відстрочення виконання рішення суду.

Заявник (Боржник) обґрунтовує
необхідність надання відстрочення
виконання рішення наступним:

- сума заявлена до стягнення за даним
рішенням, є досить великою і сплата
всієї суми одразу може призвести до
зупинки діяльності Боржника та його
неплатоспроможності взагалі;
накладення арешту на його рахунки та
майно заблокує його господарську
діяльність та унеможливить повне
виконання ним боргових зобов'язань
перед кредиторами і в майбутньому
призведе до банкрутства;

- у II-III кварталах 2014р. очікується
поступлення коштів, яких буде
достатньо для виконання рішення.

Стягувач заперечує надання відстрочки
з наступних підстав:

- відповідно до постанови старшого
державного виконавця Личаківського
ВДВС ЛМУЮ від 21.05.2013р. у Боржника є
відкриті рахунки у восьми банківських
установах та станом на 22.07.2013 року у
Боржника були кошти та майно для
погашення боргу перед Стягувачем.
Однак Боржник маючи кошти на рахунках
свою заборгованість перед Стягувачем
не погасив;

- непогашення заборгованості
Боржником, поставило у критичне
фінансове становище Стягувача, а саме
неможливістю розрахуватись перед ПП
"Артем" за отриману продукцію
(металопрокат) на суму 159065,00грн.;

- згідно постанови старшого державного
виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ від
29.10.2013р. про розшук майна боржника,
Боржнику належить на праві приватної
власності самоскид МАЗ 551605-271,
№УЗМ5202, д.н.з. ВС7449ВТ, 2008 року
випуску. Дане рухоме майно Боржника
можна реалізувати для погашення
заборгованості перед Стягувачем.

Згідно з ч.1 ст.121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Відповідно до 121 ГПК України,
господарський суд має право надати
відстрочку або розстрочку виконання
рішення у виняткових випадках та при
наявності обставини, що ускладнює
виконання рішення або робить його
неможливим.

Суд зазначає, і аналогічна позиція
стосовно відстрочення виконання
рішення суду викладена у п.7.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" №9 від
17.01.2012р., що підставою для відстрочки
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що посилання Боржника на
важкий фінансовий стан не є винятковою
обставиною в розумінні ст.121 ГПК
України, за наявності якої можливе
надання відстрочки виконання рішення.

Тому, враховуючи зазначену норму,
надання відстрочки на підставі тяжкого
фінансового стану боржника не може
вважатися підставою для застосування
положень ст.121 ГПК України, адже,
враховуючи положення ч. 1 ст. 625 ЦК
України, боржник у випадку порушення
грошового зобов'язання не може
посилатися на неможливість його
виконання.

Крім того, Боржник у своїй заяві не
наводить жодних доказів того, що
виконати рішення суду неможливо, чи з
певних причин складно, а обґрунтовує
свою заяву негативними наслідками
(зупинка господарської діяльності та
ймовірність банкрутства) виконання
такого рішення для Боржника, які можуть
настати в майбутньому, що суперечить
ст. 121 ГПК України.

Також, Боржником не надано доказів про
реальні заходи, які протягом певного
часу дозволять йому виконувати
погашення заборгованості за
вищезазначеним судовим рішенням.

Крім "винятковості випадків" (ст. 121 ГПК
України), пунктом 2 роз'яснення Вищого
арбітражного суду України від 12.09.96
N02-5/333 "Про деякі питання практики
застосування статті 121 Господарського
процесуального кодексу України"
(надалі - Роз'яснення), вказано, що "..
.вирішуючи питання про ... відстрочку
виконання рішення... господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.".

Отже, необхідною умовою задоволення
заяви про надання відстрочки виконання
рішення суду є з'ясування факту
дотримання балансу інтересів сторін.
Господарські суди повинні
досліджувати та оцінювати як доводи
позивача так і заперечення
відповідача, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, а також дотримуватися розумно
встановленого строку відстрочки.

При цьому, суд повинен врахувати
можливі негативні наслідки для
боржника при виконанні рішення у
встановлений строк, але перш за все
повинен врахувати такі ж наслідки і для
стягувача при затримці виконання
рішення.

Постанови ВГСУ, свідчать про наявність
судової практики, яка унеможливлює
застосування відстрочки виконання
рішення Боржником, а саме:

- Постановою ВГСУ від 17.07.12 у справі №
21/150-10 встановлено наступне - "судами
першої та апеляційної інстанцій не
враховано, що відповідно до ст.ст. 42, 44
Господарського кодексу України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання з метою досягнення
економічних і соціальних результатів
та одержання прибутку, а
підприємницька діяльність
здійснюється на основі комерційного
розрахунку та власного комерційного
ризику.

-Постановою ВГСУ від 05.06.12 у справі №
2-5/3581-2009 встановлено наступне - "...в
основу судового рішення про надання
відстрочки або розстрочки виконання
рішення суду має бути покладений
обґрунтований висновок про наявність
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим його виконання. З цією
метою, під час вирішення питання про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення суди повинні врахувати
матеріальні інтереси обох сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи. При цьому, господарський суд
повинен враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк чи
попередньо встановленим способом, але
перш за все повинен враховувати такі ж
наслідки і для стягувача при затримці
виконання рішення.

Крім того, колегіями Вищого
господарського суду України зазначено,
що законодавець у будь-якому випадку
пов'язує відстрочку виконання судового
рішення в судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, тобто
виключними обставинами, що ускладнюють
вчасне виконання судового рішення.

В той же час наведені Заявником
підстави для відстрочки виконання
судового рішення не є тими виключними
обставинами, які б давали підстави для
відстрочки виконання судового рішення.

- Постановою ВГСУ від 25.04.12 у справі № 2/97
встановлено наступне - "судами першої
та апеляційної інстанцій зазначено про
наявність скрутного фінансового стану
боржника, що ускладнює виконання
рішення господарського суду…, а також
наявність заборгованості по іншим
судовим спорам, що унеможливлює
одночасне погашення боргу перед
стягувачами.

Однак, надаючи відстрочку, суди не
врахували матеріальні інтереси
стягувача, оскільки він також здійснює
підприємницьку діяльність ....

Судова колегія зазначила, що наведені
відповідачем обставини не засвідчують
неможливості або ускладнення
виконання рішення місцевого
господарського суду в даній справі і не
є винятковими в розумінні статті 121 ГПК
України. Ці обставини лише вказують на
те, що виконання судового рішення зі
справи негативно впливає на фінансовий
стан Відповідача".

- Постановою ВГСУ від 23.02.11 № 7/70
встановлено наступне - "посилання
скаржника на незадовільний фінансовий
стан підприємства не може вважатися
обставиною, що може слугувати
підставою до відстрочення виконання
рішення".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 2 роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду №02-5/333 від
12.09.1996 р. (в редакції від 22.10.2007 р.) "Про
деякі питання практики застосування
статті 121 Господарського
процесуального кодексу України"
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення.

Суд вирішуючи питання про відстрочення
виконання рішення суду від 19.03.2013р. у
справі №914/367/13-г, повинен враховувати
наступне: матеріальні інтереси сторін;
їх фінансовий стан; ступінь вини
відповідача у вирішенні спору; вказати
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим для виконання у
встановлений строк; наявність
інфляційних процесів у економіці
держави та інші обставини надання
відстрочки виконання рішення
Господарського суду Львівської
області від 19.03.2013р. у справі № 914/367/13-г.

Заявником не подано жодного доказу, не
доведено наявність обставин,
передбачених ст. 121 ГПК України, їх
винятковість. Доказів здійснення
заходів, які дозволять йому провести
погашення заборгованості за вище
зазначеним судовим рішенням суду не
надав.

Наведені Відповідачем підстави для
відстрочення виконання судового
рішення, не є тими виключними
обставинами, які дають підстави для
відстрочення виконання судового
рішення, а їх винятковість Заявник
обґрунтовує лише припущенням про
можливі негативні в майбутньому
наслідки виконання рішення для нього,
не надаючи при цьому жодних доказів
таких доводів.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Згідно зі статтею 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі усіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Заявником ж, як зазначено вище, не
надано жодного доказу на підтвердження
існування винятковості обставин.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі
ступінь вини Відповідача; матеріальні
інтереси Позивача; беручи до уваги те,
що Заявником (Боржником) не надано
жодного доказу на підтвердження
існування виняткових обставин. які б
дали можливість відстрочити виконання
рішення суду у даній справі; враховуючи
неподання Заявником жодних доказів на
підтвердження наявної у нього
заборгованості перед іншими суб'єктами
господарювання; беручи до уваги
неподання Заявником жодних доказів на
підтвердження важкого фінансового
(матеріального) становища чи в
обгрунтування припущення виникнення
такого в майбутньому; враховуючи також
те, що Заявником жодним чином не
обґрунтовано та не доведено можливість
виконання ним рішення суду у даній
справі в строк, до якого він просить
відстрочити виконання рішення суду;
беручи до уваги ступінь вини
Відповідача (Боржника), встановлений
рішенням суду у даній справі; беручи до
уваги інші встановлені судом
обставини, суд приходить до висновку,
що у заяві про надання відстрочки
виконання рішення суду слід відмовити
за необґрунтованістю, недоведеністю та
безпідставністю.

При цьому суд враховує, що станом на час
винесення даної ухвали наказ на
виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду у
даній справі не видано, до виконання
змінене рішення суду не звернуто.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
нормами ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Підприємства
"Спецбуд-УТОГ" про відстрочення
виконання рішення господарського суду
Львівської області від 19.03.2013р. у справі
№914/367/13-г про стягнення з Підприємства
"Спецбуд-УТОГ" (79005 вул. Кониського, 1,
м.Львів; ідентифікаційний код 32052945) на
користь Державного підприємства
Міністерства оборони України
"Львівський завод збірних конструкцій"
(79040, вул. Городоцька, 222, м. Львів; ідент.
код 08006864) 211045,82грн. основного боргу,
15611,6грн. - пені, 10407,73грн. - штрафу та
2513,31грн. - інфляційних втрат - відмовити.

Суддя
Фартушок Т.Б.