ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.Справа № 922/5193/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Фіто - Лек" м. Харків до
КПОЗ "Центральна районна аптека № 268", м.
Харків про стягнення 31 306,81грн. за
участю представників сторін:

позивача - Коц О.А., дов. № 3 від 01.03.13р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 26 089,01грн., штраф у розмірі
5 217,80грн. за неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
№ 539 від 03.01.12р., а також покласти на
відповідача понесені витрати зі сплати
судового збору.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує, просить позов задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з`явився, звернувся
до суду з клопотанням про надання
відстрочки виконання рішення строком
на один рік. Своє клопотання відповідач
обґрунтовує скрутним фінансовим
станом.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, проте відповідач не
скористався своїм правом, передбаченим
ст. 22 ГПК України, оскільки в судове
засідання не з`явився, витребувані
судом докази не подав, не повідомив суд
про причини своєї неявки, тому суд
вважає за можливе розглядати справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

03.01.12р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фіто-Лек" (позивач) та
Комунальним підприємством охорони
здоров'я "Центральна районна аптека
№ 268" (відповідач) укладено договір № 539
(далі договір), відповідно до умов якого
позивач зобов'язався поставити у
власність відповідача протягом дії
договору товар в асортименті і
кількості, вказаних у накладних, які є
невід'ємною частиною даного договору, а
відповідач прийняти та оплатити його
вартість на умовах, визначених у
договорі.

В силу ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

За приписами ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою укладений
договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст.265 Господарського кодексу України).

Позивач на виконання умов договору
поставив на адресу відповідача товар
на загальну суму 26 378,07грн. Факт
поставки товару на вказану суму
підтверджується видатковими
накладними, оформленими належним чином
та наявними у матеріалах справи.

Видаткові накладні відповідають
вимогам ст.9 Закону України від 16.07.99р.
№ 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", пункту
2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку. Дані накладні
є первинними документами, які фіксують
здійснення господарської операції
(поставка товару) та початок перебігу
строку для оплати за поставлений товар.

Умови оплати за поставлений за
договором товар сторони погодили у п.3.5
договору, а саме відповідач
зобов'язався здійснити оплату товару
шляхом відстрочення платежу протягом 30
календарних днів з моменту отримання
товару. Датою поставки вважається дата
отримання товару відповідачем, яка
зазначається у видаткових накладних
або дата виписки зазначеної накладної.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором належним чином не виконав,
за отриманий товар, як зазначає
позивач, розрахувався частково на суму
289,06грн.

Таким чином у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість
за поставлений за договором товар в
розмірі 26 089,01грн.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Факт наявності заборгованості
підтверджується належними доказами,
наявними у справі.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем у сумі
26 089,01грн., суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до п.7.2 договору сторони
погодили, що у разі прострочки платежу
товару понад 30 календарних днів з
моменту виникнення простроченого
зобов'язання, обумовленого в п.3.5 даного
договору, відповідач сплачує позивачу
штраф у розмірі 20% від вартості
одержаного товару, за яким допущено
прострочення платежу.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що позивач надав
обґрунтований розрахунок штрафу в
розмірі 5 217,80грн.

За таких обставин суд дійшов висновку
про правомірність та обґрунтованість
позовних вимог в цій частині.

Щодо клопотання відповідача про
надання відстрочки виконання рішення
суду терміном на один рік, суд дійшов
висновку, що воно не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, суд у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

Таким чином, питання задоволення заяви
сторони у справі про відстрочку
виконання рішення суду вирішується
судом в кожному конкретному випадку,
виходячи з особливого характеру
обставин справи, що унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочки виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Дослідивши матеріали справи, надані
докази та клопотання відповідача,
судом не вбачається підстав для
відстрочки виконання судового рішення,
оскільки відповідачем не доведено
наявність виняткових обставин
неможливості виконання судового
рішення. Обставини, викладені
відповідачем у клопотанні про
відстрочку виконання рішення не можуть
вважатися такими, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
виконання неможливим.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 509, 610, 612, 629 Цивільного кодексу
України, статтями 193, 265 Господарського
кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33,
43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
охорони здоров'я "Центральна районна
аптека № 268", (61106, м.
Харків, вул. Миру, 82, р/рахунок 5888 в
ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фіто-Лек", (юридична адреса: 61140, м. Харків,
пр-т Гагаріна, 48, кв. 47, поштова адреса:
61004, м. Харків, вул. Примакова,46, п/р
201 у ХВ № 1 ПАТ "Банк
Петрокоммерц-Україна", МФО 300120) - 26
089,01грн. основного боргу, 5 217,80грн.
штрафу, 1 720,50грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 30.01.2014 р.

Суддя Лавренюк Т.А.