ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014 року
Справа № 43/5005/9905/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Верхогляд
Т.А. (доповідача),

суддів: Тищик І.В, Лисенко О.М.,

секретар судового засідання: Гаврилов
О.М.,

за участю представників сторін:

від відповідача: Степанов О.С.
представник, довіреність б/н від 17.07.13;

представник позивача в судове
засідання не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
"Полімерконтейнер"

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2013
року у справі № 43/5005/9905/2012

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
"Полімерконтейнер", м. Харків

до товариства з обмеженою
відповідальністю "СТО Балканкар",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 86 000 грн. та розірвання
договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2013
року у справі №43/5005/9905/2012 (головуючий
суддя Мартинюк С.В., судді: Колісник І.І.,
Ніколенко М.О.) в задоволенні позову
відмовлено.

Вмотивовуючи рішення, суд першої
інстанції послався на ч.2 с. 678
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої у разі істотного порушення
вимог щодо якості товару позивач
повинен був відмовитися від договору і
вимагати повернення сплаченої за товар
грошової суми, або вимагати заміни
товару.

Однак від договору №ПР-421 поставки
навантажувальної техніки від 06.03.2012
року позивач не відмовився. Наявну в
матеріалах справи пропозицію про
розірвання договору суд такою відмовою
не вважав.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає на порушення господарським
судом норм матеріального права, вважає
рішення необґрунтованим, таким, що
підлягає скасуванню.

Зазначає, що на підставі договору
поставки навантажувальної техніки
№ПР-421 від 06.03.2012 року позивач придбав у
відповідача рецикльований дизельний
автонавантажувач Balkankar. За період з
березня 2012 року по жовтень 2012 року
автонавантажувач перебував у ремонті 11
разів, що фактично позбавляло позивача
експлуатувати його за призначенням.

Вважає, що суд надав помилкову оцінку
положенням ч.2 ст.678 Цивільного кодексу
України щодо права покупця на відмову
від договору, оскільки форма такої
відмови законом не передбачена,
порушив вимоги ст.652 Цивільного кодексу
України.

Просить рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2013
року у справі №43/5005/9905/2012 скасувати,
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач зазначає, що зобов'язання,
які витікали з предмету договору №ПР-421
поставки навантажувальної техніки від
06.03.2012 року виконані ним в повному
обсязі та належним чином. Відповідач
проводив обслуговування
автонавантажувача з безкоштовним
усуненням несправностей та заміною
деталей.

Зазначає, що згідно до експертного
висновку, недоліки які не можна усунути
або усунення яких пов'язане з
непропорційними витратами часу, або
недоліків, які будуть з'являтися знову
після їх усунення, в даному випадку
немає.

Вважає рішення суду першої інстанції
законним та обгрунтованим, просить
залишити його без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав клопотання
про розгляд апеляційної скарги за його
відсутності.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
заслухавши представника відповідача,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що між
товариством з обмеженою
відповідальністю "СТО Балканкар"
(відповідач) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
"Полімерконтейнер" (позивач) було
укладено договір №ПР-421 поставки
навантажувальної техніки від 06.03.2012
року (далі-договір), відповідно до умов
якого відповідач зобов'язується в
обумовлений строк, передати у
власність позивача, а позивач
зобов'язується прийняти та оплатити, в
порядку та на умовах договору,
рецикльований дизельний
автонавантажувач Balkankar, моделі ДВ 1792.33,
двигун №88298 (далі-техніка) (том 1 в.с.8-13).

Відповідно до п.2.1. договору, загальна
вартість техніки, яка поставляється по
даному договору, складає 86000 грн., в тому
числі ПДВ 20%. (п.2.1. договору).

Згідно п.4.1. п 4.2. договору, якість
техніки, яка поставляється повинна
відповідати вимогам встановленим для
даного виду продукції та
підтверджуватись відповідними ТУ
У29.2-1-2002.

Відповідачем встановлено гарантійний
строк на обслуговування
автонавантажувача терміном 12 місяців
або напрацювання технікою 2 000
мотогодин.

06.03.2012 року сторонами був укладений
договір №СР-251 сервісного
обслуговування навантажувальної
техніки, за яким позивач доручив, а
відповідач прийняв на себе
зобов'язання виконувати комплекс робіт
по сервісному обслуговуванню
автонавантажувача Balkankar, моделі ДВ 1792.33,
двигун №88298 ( том 1 а.с 15-21).

Відповідно до акту приймання-передачі
від 06.03.2012 року техніка, передбачена
договором поставки, прийнята позивачем
(том 1 а.с.14). Грошові кошти в сумі 86 000
грн. сплачені відповідачу згідно
платіжного доручення від 06.03.2012 року
№485 (том 1 а.с.24).

Наявними у справі доказами
підтверджується, що вже 16.03.2012 року
вийшла з ладу паливна система та
акумуляторна батарея зазначеного
автонавантажувача Balkankar.

10.04 2012 року відповідачем проведено
ремонт радіатора.

08.05.2012 року проведено ремонт паливної
системи (форсунки).

10.05.2012 року на автонавантажувачі вийшла
з ладу коробка передач.

11.06.2012 року проведено ремонт стріли
(зміна підшипника).

24.07.2012 року проведено ремонт системи
охолодження, ремонт заднього моста,
заміна прокладок двигуна.

08.08.2012 року проведено ремонт двигуна.

17.08.2012 року проведено ремонт системи
охолодження, ремонт гідравлічної
системи, виявлено відсутність тяги
двигуна.

07.09.2012 року виявлено поломку системи
охолодження, виявлено відсутність тяги
двигуна та надміру вібрацію двигуна.

Зазначені несправності відповідачем
були усунуті.

09.10.2012 року автонавантажувач знов
вийшов з ладу, у зв'язку з чим в період з
12.10.2012 року до 18.10.2012 року відповідачем
здійснена заміна вінця маховика, про що
було складено відповідний акт.

Відповідно до ч.1 ст. 675 Цивільного
кодексу України, товар, який продавець
передає або зобов'язаний передати
покупцеві, має відповідати вимогам
щодо його якості в момент його
передання покупцеві, якщо інший момент
визначення відповідності товару цим
вимогам не встановлено договором
купівлі-продажу. Договором або законом
може бути встановлений строк, протягом
якого продавець гарантує якість товару
(гарантійний строк). Гарантія якості
товару поширюється на всі комплектуючі
вироби, якщо інше не встановлено
договором.

За ч.2 ст. 678 Цивільного кодексу України
у разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором: 1)
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми; 2) вимагати заміни товару.

Згідно приписів ч.1 ст.708 Цивільного
кодексу України, у разі виявлення
покупцем протягом гарантійного або
інших строків, встановлених
обов'язковими для сторін правилами чи
договором, недоліків, не застережених
продавцем, або фальсифікації товару
покупець має право за своїм вибором:

Заперечення відповідача про те, що
вказані недоліки ним своєчасно
усувалися, викликані вони в тому числі
і неналежною експлуатацією з боку
позивача, наявною у справі експертизою
не встановлено технічний стан двигуна
автонавантажувача на момент передачі
техніки, не доведено експертом причин
несправності двигуна, відхиляються
колегією суддів, оскільки право на
відмову від договору та право на вимогу
сплаченої за товар суми позивач має
лише за самим фактом наявності
недоліків, які неодноразово
виявлялись, та усунення яких пов'язано
з непропорційною витратою часу.

Саме зазначені обставини є
визначальними при вирішенні даного
спору, оскільки придбана позивачем
техніка постійно перебувала в ремонті
і позивач був позбавлений можливості
її експлуатації протягом значного
періоду часу.

Колегія суддів погоджується з доводами
апелянта про те, що діючим
законодавством не передбачена форма
відмови від договору.

Висновок оскаржуваного рішення про те,
що пропозиція позивача про розірвання
договору (а.с.35) не є відмовою від
договору, є помилковим.

Зі змісту листа вбачається саме намір
позивача реалізувати передбачене ч.2
ст. 678 Цивільного кодексу України право.

Право на розірвання договору у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом,
передбачено ч.2 ст.651 Цивільного кодексу
України.

Саме такий випадок передбачено
положеннями ч.2 ст.678 Цивільного кодексу
України. Його наявність підтверджено
доказами у даній справі.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо
розірвання договору, про що також
свідчить позиція відповідача, право
позивача підлягає судовому захисту.

Доводи відповідача щодо повернення
техніки у разі задоволення позову,
зменшення іі вартості у процесі
експлуатації, підлягають вирішенню в
окремому порядку.

Таким чином, позов є обгрунтованим,
доведеним та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів
дійшла висновку про порушення
господарським судом при розгляді
позову вимог матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути понесені витрати на сплату
судового збору за розгляд позовної
заяви 2 793 грн. та 1 434 грн. за розгляд
апеляційної скарги, всього 4 227,00 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2013
року у справі №43/5005/9905/2012 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати розірваним договір поставки
навантажувальної техніки ПР-421 від
06.03.2012 року, укладений між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Харківський завод "Полімерконтейнер"
та товариством з обмеженою
відповідальністю "СТО Балканкар".

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "СТО Балканкар" (49019,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська,
36-А, , п/р 3862 в ПАТ
"Актабанк", м. Дніпропетровськ, МФО 307394)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
"Полімерконтейнер" (61052, м. Харків, вул.
Першої Маївки, будинок 31,
ідентифікаційний код 31798300) 86 000,00 грн.
(вісімдесят шість тисяч грн.) вартості
сплаченого товару, 4 227,00 грн. (чотири
тисячі двісті двадцять сім грн.)
судового збору.

Виконання постанови доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя
І.В. Тищик

Суддя
О.М.Лисенко

Підписано в повному обсязі 06.02.2014 року.