ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.14р. Справа № 904/8896/13За позовом
Департаменту корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на стороні відповідача - КП "ЖГ
Самарського району" Дніпропетровської
міської ради

про стягнення 13 892,49 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Шевцова
В.В.

Представники:

від позивача: Ковальчук Д.Ю.,
представник за довіреністю № 10/3-146 від
30.12.13р.

від відповідача: ОСОБА_3,представник за
довіреністю № 2304 від 20.11.12р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Департамент корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради (далі -
позивач) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
13 892,49 грн., з них: 12 788,15 грн. -
заборгованість з орендної плати, 1 104,34
грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду від 19.11.13р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 19.12.13р.

Ухвалою господарського суду від 19.12.13р.
відкладено розгляд справи на 16.01.14р.

14.01.14р. до суду від позивача надійшла
заява про збільшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої позивач
просив стягнути з відповідача 16 850,24
грн., з них: 15745,90 грн. - заборгованість з
орендної плати, 1 104,34 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду від 16.01.14р.
продовжено строк розгляду спору по
суті до 03.02.14р.; відкладено судове
засідання на 21.01.14р.; залучено до участі
у справі третю особу, яка не заявляє
самостійні вимоги на стороні
відповідача - КП "ЖГ Самарського району"
Дніпропетровської міської ради (далі -
третя особа).

21.01.14р. у судовому засіданні оголошено
перерву до 29.01.14р.

29.01.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та просив суд
відмовити позивачу в їх задоволенні у
повному обсязі.

Повноважний представник третьої особи
у судове засідання не з'явився, але
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу у даному судовому
засіданні без участі повноважного
представника третьої особи за наявними
матеріалами, оскільки 21.01.14р. в судовому
засіданні повноважний представник
третьої особи надав суду усі необхідні
пояснення, а саме підтвердив, що
відповідач повернув нежитлове
приміщення балансоутримувачу, згідно з
підписаним Актом приймання-передачі.

В судовому засіданні 29.01.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, дослідивши
подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.09р. між управлінням комунальної
власності Дніпропетровської міської
ради, правонаступником якого є
Департамент корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради (далі -
позивач) та відповідачем був укладений
договір № 43-УКВ/09 оренди нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності територіальної громади
міста (далі - Договір оренди),
відповідно до умов п. 1.1 якого, з метою
ефективного використання комунального
майна позивач на підставі рішення
міської ради від 21.03.07р. №41/11 зі змінами
та доповненнями передає, а відповідач
приймає в строкове платне користування
комунальне нерухоме майно - нежитлові
вбудовані приміщення (надалі-об'єкт
оренди) загальною площею 67,80 м2,
розміщені за адресою: АДРЕСА_2, у
цокольному поверсі 5-ти поверхового
будинку, вартість яких, згідно з
незалежною оцінкою становить 304 252,00
грн. без ПДВ, що перебувають на балансі
КВ ЖРЕП Самарського району, для
використання під розміщення
торговельного об'єкту з продажу
продовольчих товарів, крім товарів
підакцизної групи.

Відповідно до п. 2.2. Договору оренди,
відповідач вступає у строкове платне
користування об'єктом оренди з дати
підписання сторонами цього договору та
акта приймання-передачі об'єкта оренди.

В п. 3.1. Договору оренди зазначено про
те, що розрахунок орендної плати
здійснюється за Методикою розрахунку і
порядку використання плати за оренду
комунального нерухомого майна,
затвердженою міською радою, при цьому
орендна ставка за використання
комунального майна, встановлена згідно
з Протоколом № 11/09 від 24.03.2009 року
засідання комісії з проведення
конкурсів на право оренди об'єктів
нерухомого майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста.

Згідно з п. 3.2. Договору оренди, розмір
орендної плати відповідно до
розрахунку орендної плати, що є
невід'ємною частиною цього договору,
становить 2 162,96 грн. без ПДВ /базова за
лютий місяць 2009 рік/. Нарахування ПДВ на
суму орендної плати здійснюється
згідно з чинним законодавством та в
повному обсязі спрямовується
відповідачем на рахунок
балансоутримувача. Орендна плата за
перший місяць оренди коригується на
індекс інфляції, починаючи з березня
місяця 2009 року.

Як зазначено в п. 3.3. Договору оренди, за
користування об'єктом оренди
відповідач сплачує орендну плату, яку
спрямовує:

- 50% від загальної суми орендної плати
до загального фонду міського бюджету
м.Дніпропетровська на розрахункові
рахунки, які відкриті управліннями
Державного казначейства за місцем
реєстрації відповідача, як платника
податків та зборів, в районних
податкових інспекціях м.
Дніпропетровська, відповідно з кодом
бюджетної класифікації 22080401 - у
розмірі 1 081,48 грн.;

- 50% від загальної суми орендної плати у
розмірі 1 081,48 грн. на рахунок
балансоутримувача об'єкта оренди.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць з урахуванням
індексу інфляції за поточний місяць (п.
3.4. Договору оренди).

В п. 3.5. Договору оренди зазначено про
те, що орендна плата сплачується
відповідачем щомісяця у термін не
пізніше 15 числа місяця, наступного за
звітним, і не залежить від наслідків
господарської діяльності відповідача.
Орендна плата сплачується
відповідачем за весь час фактичного
використання об'єкта оренди до дати
підписання акта приймання-передачі
об'єкта оренди, включно.

Пунктом 3.8. Договору оренди
передбачено, що орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується відповідно до чинного
законодавства України, з урахуванням
штрафних санкцій, у співвідношенні,
визначеному п.3.3 цього договору

Відповідно до п. 5.2. Договору оренди,
відповідач зобов'язаний своєчасно і у
повному обсязі сплачувати орендну
плату за весь час фактичного
використання об'єкта оренди до дати
підписання акта приймання-передачі
об'єкта оренди, включно.

Як зазначено у п. 5.5. Договору оренди, у
разі припинення цього договору
протягом 5 календарних днів з дати
припинення повернути об'єкт оренди за
актом приймання-передачі, підписаним
балансоутримувачем, позивачем та
відповідачем, у належному стані, не
гіршому ніж на момент передачі його в
оренду, з урахуванням нормального
фізичного зносу, та відшкодувати
балансоутримувачу збитки у разі
погіршення стану або втрати (повної або
часткової) об'єкта оренди з вини
відповідача Один екземпляр такого акта
приймання-передачі надається позивачу.

Позивач зобов'язаний здійснювати
контроль за своєчасним і повним
надходженням платежів до міського
бюджету за оренду нерухомого майна (п.
7.2. Договору оренди).

За невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за цим договором сторони
несуть відповідальність згідно з
умовами цього договору та чинним
законодавством України (п. 9.1. Договору
оренди).

Пунктом 9.2. Договору оренди
передбачено, що за несвоєчасну сплату
суми орендної плати відповідач
зобов'язаний сплатити пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від несплаченої суми
орендної плати за кожен день
прострочення платежу у співвідношенні,
визначеному у п.3.3. цього договору.

Цей договір діє з 27.03.2009 року до 11.03.2012
року включно (п.10.1. Договору оренди).

На виконання умов вищезазначеного
Договору оренди, 27.03.09р. позивач передав
за узгодженням з балансоутримувачем, а
відповідач прийняв у строкове платне
користування комунальне нерухоме
майно, що підтверджує акт
приймання-передачі (а.с.16).

06.07.09 року між сторонами було укладено
додаткову угоду № 1 до Договору оренди,
якою було доповнено Договір оренди
пунктом 3.2.1., згідно якого орендна
плата, визначена п. 3.2. цього договору в
період до 31.12.09р. включно сплачується
відповідачем в обсязі 45 відсотків
встановленого розміру. Зміни до
Договору оренди, внесені цією
додатковою угодою набувають чинності з
моменту підписання цієї додаткової
угоди і діють до 31.12.09р. включно. З 01.01.10р.
орендна плата сплачується
відповідачем у повному обсязі
відповідно до умов Договору оренди.

10.03.10р. між вищевказаними сторонами
було укладено додаткову угоду № 2 до
Договору оренди, відповідно до умов
якої термін дії змін щодо розміру
орендної плати передбачений пунктом
3.2.1. договору, внесений додатковою
угодою № 1 від 06.07.09р. вважається
продовженим до 01.01.11р. з дня внесення. З
01.01.11р. орендна плата сплачується
орендарем у повному обсязі відповідно
до умов Договору оренди.

01.02.12р. позивачем було направлено на
адресу відповідача лист, відповідно до
умов якого дія Договору оренди була
продовжена до 10.03.14р. (а.с.20).

Як зазначає позивач, з моменту
підписання Договору оренди, відповідач
зобов'язаний сплачувати 50% орендної
плати на користь міського бюджету, та 50%
орендної плати на рахунок
балансоутримувача.

Позивач зазначає про те, що в порушення
ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст. 18
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", п.п. 3.3., 3.4., 3.5., 5.2.
Договору оренди, відповідач не
сплачував орендну плату у повному
обсязі до міського бюджету.

З метою досудового врегулювання спору,
03.09.13р. позивачем на адресу відповідача
було направлено лист-претензію з вих. №
7/3-1169 від 28.08.13р., з вимогою сплатити до
23.09.13р. заборгованість з орендної плати
та пеню, а у разі несплати було
запропоновано з'явитись до 23.09.13р. для
розірвання Договору оренди (а.с. 21).

Як зазначає позивач, відповідач
відповіді на претензію не надав,
заборгованість за Договором оренди не
погасив, у зв'язку з чим позивач був
вимушений звернутися з позовом до суду.

Позивач стверджує, що заборгованість
відповідача з орендної плати за даним
Договором оренди за період з грудня
2012р. по листопад 2013р. перед міським
бюджетом становить - 15 745,90 грн.

За неналежне виконання відповідачем
своєї обов'язків по Договору оренди,
позивачем на підставі п. 9.2. Договору
оренди була нарахована пеня у розмірі 1
104,34 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість з орендної плати у
розмірі 15 745,90 грн., пеню у розмірі 1 104,34
грн., всього 16 850,24 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
визнав та просить суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, виходячи з
наступного.

Як зазначає відповідач, 28.02.13р. він
передав балансоутримувачу орендоване
майно, що підтверджує Акт
приймання-передачі комунального
нерухомого майна (а.с.44). Крім того,
відповідач зазначає про те, що того ж
дня він передав балансоутримувачу
ключі від приміщення і більше не
використовував спірне приміщення.

Відповідач звертає увагу суду на те, що
три екземпляра акту приймання-передачі
від 28.02.13р. (оригінали) відповідач
отримав на руки та відвіз їх особисто
позивачу, але до теперішнього часу
підписані позивачем акти відповідач не
може отримати, так як, зі слів позивача,
вони загублені.

Крім того, відповідач зазначає про те,
що в квітні 2013 року до
балансоутримувача зверталася інша
фізична особа - підприємець з заявою
щодо дозволу на оренду спірного
нежитлового приміщення, але так і не
уклала договір оренди, оскільки
останнього не задовольнила сума оплати
за оренду приміщення. Таким чином,
відповідач зазначає про те, що якщо б
відповідач використовував спірне
приміщення, то у заявника документи на
оформлення договору оренди на спірне
приміщення в квітні 2013р. не прийняли.

Третя особа в судовому засіданні
підтвердила, що відповідач повернув
нежитлове приміщення
балансоутримувачу, згідно з підписаним
Актом приймання-передачі. Крім того,
третя особа надала копію заяви ОСОБА_5
щодо надання дозволу
балансоутримувача на оренду спірного
нежитлового приміщення

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" та ч. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України орендар зобов'язаний
вносити орендну плату своєчасно і у
повному обсязі.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" передбачено, що орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності.

Частиною 3 ст. 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" та ч. 4 ст. 286 Господарського
кодексу України передбачено, що строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як зазначено в ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник, господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладені норми
чинного законодавства України, умови
Договору оренди та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості з орендної плати у
розмірі 15 745,90 грн. є обґрунтованими та
доведеними, оскільки:

По-перше, відповідач не надав суду
жодного належного доказу оплати оренди
за спірний період.

По-друге, доводи відповідача про те, що
28.02.13р. між балансоутримувачем та
відповідачем був складений акт
приймання-передачі комунального
нерухомого майна, та орендоване
приміщення звільнено ще у 28.02.13р. судом
відхиляються, оскільки надана копія
акту приймання-передачі комунального
нерухомого майна в порушення п.2.6.
Договору оренди не підписана
орендодавцем, тобто позивачем (а.с. 44).

По-третє, твердження третьої особи про
те, що 28.02.13р. відповідач повернув
нежитлове приміщення
балансоутримувачу, згідно з підписаним
Актом приймання-передачі, не
приймається до уваги судом, оскільки не
є належним доказом виконання
відповідачем п.2.6. Договору оренди (акт
приймання-передачі підписується
орендодавцем, балансоутримувачем та
орендарем).

По-четверте, суд не приймає до уваги
твердження відповідача про те, що
відповідач отримав на руки три
екземпляра акту приймання-передачі від
28.02.13р. (оригінали) та відвіз їх особисто
позивачу, оскільки відповідачем не
надано суду належних доказів в
підтвердження зазначених обставин (не
надано доказів отримання позивачем
Акту приймання-передачі).

По-п'яте, суд також не приймає до уваги
твердження відповідача про те, що до
теперішнього часу три екземпляра акту
приймання-передачі від 28.02.13р.
(оригінали) не підписані позивачем, так
як вони загублені, тому що відповідачем
не надано суду належних доказів в
підтвердження зазначених обставин.

Крім того, господарський суд бере до
уваги висновки викладені у постанові
ДАГС від 26.12.13р. у справі № 904/4283/13 щодо
розгляду подібного спору.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає, що у зв'язку з
відсутністю доказів оплати
відповідачем орендної плати за спірний
період і відсутністю доказів
повернення об'єкту оренди за актом
приймання-передачі, як це обумовлено
сторонами у п.2.6. Договору оренди,
вимоги позивача в частині стягнення
заборгованості з орендної плати у
розмірі 15 745,90 грн. підлягають
задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України визначено, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір не передбачено законом
або договором.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання грошових
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст.
232 Господарського кодексу України).

Пунктом 9.2. Договору оренди
передбачено, що за несвоєчасну сплату
суми орендної плати відповідач
зобов'язаний сплатити пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від несплаченої суми
орендної плати за кожен день
прострочення платежу у співвідношенні,
визначеному у п. 3.3. Договору.

На підставі п. 9.2. Договору, позивачем
була нарахована пеня у розмірі 1 104,34
грн., розрахунок якої судом перевірений
та визнаний таким, що зроблений
невірно.

Після перерахунку проведеного
господарським судом в "ЛІГА:ЗАКОН"
відповідно до вимог чинного
законодавства України та умов Договору
оренди, пеня складає 1 059,25 грн.

Таким чином, вимоги позивача в частині
стягнення пені підлягають задоволенню
частково, а саме у розмірі 1 059,25 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625, 629 Цивільного кодексу України,
Законом України "Про оренду державного
та комунального майна", ст.ст. 173, 174, 193,
218, 231, 232, 285, 286 Господарського кодексу
України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (49112, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Департаменту
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради (49000, м. Дніпропетровськ,
пр. Карла Маркса, буд. 75, )
до міського бюджету (одержувач: УДКСУ у
Самарському районі м. Дніпропетровська
22080401, код одержувача - 37989295, р/р 0010,
банк - ГУДКСУ у Дніпропетровській
області, МФО 805012) заборгованість з
орендної плати у розмірі 15745,90грн.
(п'ятнадцять тисяч сімсот сорок п'ять
грн. 90 коп.), пеню у розмірі 1 059,25 грн.
(одна тисяча п'ятдесят дев'ять грн. 25
коп.), витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1715,90 грн. (одна тисяча сімсот
п'ятнадцять грн. 90 коп.).

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Е. Петренко

Повне рішення складено 30.01.14р.