ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.
Справа № 907/1034/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М. Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглядаючи апеляційну скаргу
Закарпатської державної
сільськогосподарської дослідної
станції Інституту сільського
господарства Карпатського регіону
Національної академії аграрних наук
України

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 11.12.2013 року.

у справі № 907/1034/13

за позовом: державного підприємства
«Експериментально-дослідне
господарство «Еліта»

до : Закарпатської державної
сільськогосподарської дослідної
станції Інституту сільського
господарства Карпатського регіону
Національної академії аграрних наук
України

про: стягнення 41350 грн. заборгованості
по оплаті за отриману продукцію

За участю представників :

від позивача - не з'явився.

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 11.12.2013р.,
суддя Ремецькі О.Ф., у задоволенні
позовних вимог державного
підприємства
«Експериментально-дослідне
господарство «Еліта» було відмовлено.

З даним рішенням не погодився
відповідач - Закарпатська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту сільського господарства
Карпатського регіону Національної
академії аграрних наук України і
оскаржила його в апеляційному порядку,
оскільки вважає, що судом прийнято
правильне рішення, але неправильно
встановлено обставини справи, а тому
апелянт просить змінити мотивувальну
частину рішення.

Сторони були повідомлені належним
чином про час та місце судового
розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Закарпатської
області від 11.12.2013р. у справі №907/1034/13 -
без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довіреності серії ЯМТ №773547 від
02.09.2009р. ДП „Експериментально-дослідне
господарство „Еліта" було передано
Закарпатській державній
сільськогосподарській дослідній
станції Інституту сільського
господарства Карпатського регіону
Національної академії аграрних наук
України за накладною від 11.09.2009р. товар
на суму 41350грн.

Дана накладна на відпуск товару,
підписана сторонами 11.09.2009р., містить
номенклатуру (асортимент) товару,
кількість та ціну, містять підпис
представників позивача та відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що
договір купівлі-продажу у формі
єдиного документу не складався.

ДП „Експериментально-дослідне
господарство „Еліта" звернулось до
господарського суду Закарпатської
області з позовом до Закарпатської
державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту
сільського господарства Карпатського
регіону Національної академії
аграрних наук України про стягнення
41350грн. заборгованості по оплаті за
отриману продукцію.

Відповідач - Закарпатська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту сільського господарства
Карпатського регіону Національної
академії аграрних наук України подала
до суду клопотання про застосування
строків позовної давності. (а.с. 27-28.)

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
згідно договору товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 41350грн.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського
кодексу України до відносин поставки,
не врегульованих цим кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Накладною на відпуск товару не було
встановлено строку відстрочення
оплати грошового зобов'язання, а тому з
урахуванням положень ст.ст. 530, 692
Цивільного кодексу України відповідач
був зобов'язаний розрахуватися за
поставлений товар на наступний день
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
тобто, не пізніше 12.09.2009р.

В свою чергу, відповідач-апелянт у
поданому через канцелярію суду
письмовому запереченні по суті спору
просив застосувати до вимог позивача
трирічний строк позовної давності
згідно ст. 257, 261 Цивільного кодексу
України.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ст. 256 Цивільного
кодексу України).

Загальне правило початку перебігу
позовної давності міститься у ч. 1 ст. 261
Цивільного кодексу України: перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

В ч. 3,4 ст. 267 Цивільного кодексу України
передбачено правило, згідно з яким
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення судом рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Частина 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Отже, судом встановлено, що заявлена у
даній справі сума боргу в розмірі
41350грн. згідно вищевказаної накладної,
і оплата за якою мала бути здійснена
відповідачем на наступний день після
його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
тобто, не пізніше 12.09.2009р..

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що за
видатковою накладною від 11.09.2009р. на
суму 41350грн. граничний строк оплати
настав з 12.09.2009, і відповідно, трирічний
строк позовної давності сплив 12.09.2012р.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з відповідним позовом 14.10.2013р.,
тобто після спливу строку позовної
давності за вимогою про стягнення
заборгованості в сумі 41350 грн. за
видатковою накладною від 11.09.2009 (строк
оплати по якій настав 12.09.2009р.) та
відповідачем до винесення рішення у
відповідній заяві заявлено про його
застосування судом, то в позові слід
відмовити на підставі п. 4 ст. 267
Цивільного кодексу України.

Що ж стосується заперечення апелянта
про те, що судом першої інстанції не
було розглянуто справу по суті, то слід
відзначити, що воно спростовується
матеріалами справи, оскільки
господарський суд Закарпатської
області відмовив в позові на підставі
пропуску позивачем строку позовної
давності за заявою самого
відповідача-апелянта.

Відповідно до ст.. 101 ГПК України в
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції. Оскільки суд першої
інстанції за заявою самого апелянта не
здійснював розгляд спору по суті, то і
апеляційний суд не вправі переглядати
дійсність обставин поставки товару.

За таких обставин справи апеляційний
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
пропущено строки позовної давності, а
тому в позові слід відмовити.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Закарпатської
області від 11.12.2013р. у справі №907/1034/13
винесене з дотримання норм
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні правові підстави для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК
України Львівський апеляційний
господарський суд

Постановив:

Рішення господарського суду
Закарпатської області від 11.12.2013 року у
справі №907/1034/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Закарпатської
державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту
сільського господарства Карпатського
регіону Національної академії
аграрних наук України - без
задоволення.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в
господарський суд Закарпатської
області.

Головуючий-суддя
О.Л. Мирутенко

Судді
Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук