ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.Справа № 916/3337/13

За позовом: Приватного підприємства
„Альфа-Юг"

до відповідача: Фермерського
господарства „Христо Ботєва"

про стягнення 14200грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: Яриловець Д.А.,
довіреність від 02.12.2013р.

Від відповідача: Богуш О.О., довіреність
№08/01 від 08.01.2014р.

В засіданні 03.02.2014 р. приймали участь
представники:

Від позивача: Яриловець Д.А.,
довіреність від 02.12.2013р.

Від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ФГ „Христо
Ботєва" на користь ПП „Альфа-Юг" 11
200грн. упущеної вигоди, 3000грн. штрафу.

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги, подав заяву про уточнення
позовних вимог від 21.01.2014р., де виклав
вимоги в остаточній редакції, яка судом
прийнята до розгляду по суті.

Первинні позовні вимоги позивача
складали: про стягнення з ФГ „Христо
Ботєва" на користь ПП „Альфа-Юг" 14
400грн. упущеної вигоди, 3000грн. штрафу.

Так, в обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що на підставі п.1.1.
укладеного між ПП „Альфа-Юг" та ФГ
„Христо Ботєва" договору про надання
послуг перевезення від 01.03.2011р. позивач
мав надати відповідачу послуги з
перевезення двома тракторами МТЗ 82.1. з
причепами в період збору врожаю
винограду у серпні 2013р. на території
Арцизького району Одеської області, а
відповідач зобов'язується прийняти та
оплатити позивачу надані послуги. В
порушення умов договору від 01.03.2011р.
відповідач до моменту подання даного
позову не подав позивачу заявку на
надання обумовлених договором послуг
із вказанням дати початку надання
послуг. В період очікування заявки від
відповідача позивач не укладав ні з ким
іншим договори на перевезення, хоча мав
відповідні пропозиції, у зв'язку з чим
поніс шкоду у вигляді упущеної вигоди.
Крім того, у відповідності до п.4.3.
договору від 01.03.2011р. за несвоєчасне
подання заявки відповідач повинен
сплатити позивачу штрафні санкції.

Відповідач проти позову заперечує,
подав відзив на позов від 23.12.2014р. за
вх.№39036/13, де відмічає, що вини
відповідача у невиконанні умов
договору не має так як виникли
непередбачені форс мажорні обставини,
які сторони, укладаючи договір,
передбачити не могли, а саме, саджанці
не прийнялись, виноград не виріс, а отже
запланованого врожаю, під вбирання
якого був укладений договір, не було, що
підтверджено відповідним висновком. з
огляду на викладене в силу п.4.4.
договору від 01.03.2011р. та ст.617 ЦК України
відповідача, на його думку, має бути
звільнено від відповідальності.

Клопотання позивача про долучення
документів до матеріалів справи від
23.12.2013р. за вх.№39074/13, від 13.01.2014р. за
вх.№536/14 були судом задоволені.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши пояснення
представників сторін та їх правові
позиції, суд встановив наступне:

01.03.2011р. між ФГ „Христо Ботєва"
(замовник) та ПП „Альфа-Юг" (виконавець)
було укладено договір про надання
послуг з перевезення, відповідно до
умов якого виконавець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених даним
договором, надати замовнику послуги з
перевезення двома тракторами МТЗ 82.1. з
причепами в період збору врожаю
винограду у серпні 2013 року на території
Арцизького району Одеської області, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконавцю надані послуги.
Строк надання послуг - 7 днів. Дата
початку надання послуг визначається за
заявкою замовника. Заявка замовника
про надання послуг повинна бути подана
в письмовому вигляді виконавцю не
пізніше чим за 5 днів до початку надання
послуг (п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору).

Відповідно до п.2.1. договору від 01.03.2011р.
загальна вартість послуг становить
11200грн. з ПДВ, з розрахунку 800грн. за 1
день за 1 трактор.

Згідно п.4.3. договору від 01.03.2011р. за
неподання або несвоєчасне подання
заявки згідно п.1.3. договору замовник
сплачує виконавцю штраф у розмірі
3000грн.

Сторони звільняються від
відповідальності за повне чи часткове
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань, передбачених цим
договором, якщо воно сталося внаслідок
дії обставин зовнішнього характеру, що
виникли після укладення цього договору
без вини сторін, поза їх волею або
всупереч волі чи бажанню сторін.
Належним доказом дії вищезазначених
обставин є висновки відповідних
державних, наукових тощо установ чи
організацій (п.4.4. договору від 01.03.2011р.).

За положеннями п.5.3. договору від
01.03.2011р. даний договір вступає в силу з
моменту підписання та діє по 01.09.2013р.

На підтвердження відсутності врожаю,
під збирання якого був укладений
договір від 01.03.2011р., відповідач надав
суду Висновок №311 від 28.03.2011р. про
обстеження виноградників ФГ „Христо
Ботєва" ННЦ „Інститут виноградарства і
виноробства ім. В.Є. Таїрова" НААН
України, із якого вбачається, що є
недоречним проведення на ділянці
ремонту насаджень та подальшої його
експлуатації, рекомендовано провести
повну перезакладку винограднику на
даній ділянці.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, подані сторонами
докази та викладену ними правову
позицію, суд вважає заявлені позивачем
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 11200грн. упущеної вигоди,
3000грн. штрафу неправомірними, такими,
що не відповідають дійсними обставинам
справи з огляду на наступні положення
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст.901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором. Якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За положеннями ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини; створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; інші
юридичні факти.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); 2) доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода) (частина 2
статті 22 Кодексу).

Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу
України підставою відповідальності за
порушення зобов'язання є вина особи,
яка порушила зобов'язання, якщо інше на
встановлено договором або законом.

Породжуючи настання цивільних прав та
обов'язків згідно ч.2 ст.11 Цивільного
кодексу України, відповідальність у
вигляді відшкодування збитків вимагає
для її застосування наявності складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності особи),
шкідливого результату такої поведінки,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та заподіяними збитками,
вини особи, яка заподіяла збитки.
Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків.
Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою порушника та збитками
полягає, передусім, у прямому
(безпосередньому) зв'язку між
протиправною поведінкою та настанням
негативного результату. Вказані
обставини підлягають доведенню
позивачем належними та допустимими у
справі доказами. Стягнення збитків як
виду цивільно-правової
відповідальності можливе у випадку
наявності таких збитків та
обґрунтованості їх розміру.

З аналізу вищевказаних норм
законодавства, вбачаться, що
об'єктивною стороною правопорушення є
наявність збитків в майновій сфері
кредитора, протиправна поведінка, яка
втілилась в невиконанні або
неналежному виконанні боржником
зобов'язання, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою боржника та
збитками. Відсутність хоч би одного з
вищевказаних елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення,
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним зобов'язань,
оскільки в даному випадку його
поведінка не може бути кваліфікована
як правопорушення.

У відповідності до приписів ст.546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин, щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано
суду існування всіх складових збитків -
наявності збитку, вини відповідача у їх
заподіянні, причинно-наслідкового
зв'язку між заподіяними збитками та
протиправною поведінкою відповідача,
протиправність поведінки відповідача
у спірних правовідносинах зважаючи на
наступні обставини.

Так, на підставі висновку
Національного наукового центру
Національної академії аграрних наук
України «Інституту виноградарства і
виноробства ім. Таїрова» від 28.03.2011р.
№311 судом встановлено, що виноградник
технічних сортів винограду, закладений
у 2010р. на ділянці площею 53 га. яка
розташована на території
Задунаївської сільради Арцизького
району Одеської області, не дав врожаю
у серпні 2013 року з причини
незадовільного стану висаджених
саджанців. Згідно згаданого висновку
саджанці незалежно від сорту і місця їх
розташування на ділянці приживались
менше ніж у 15-19% від висадженої
кількості. А ті що прижились мали
слабкий розвиток. Довжина однолітнього
приросту не перебільшувала 10-12 см. Отже,
неврожай стався не з вини відповідача,
що ним було доведено належними
доказами, про вагомість яких у
встановленні обставин непереборної
сили сторони домовились у п.4.4. договору
від 01.03.2011р., з підстав чого суд вважає
висновок Національного наукового
центру Національної академії аграрних
наук України «Інституту
виноградарства і виноробства ім.
Таїрова» від 28.03.2011р. №311 належним
доказом обставин зовнішнього
характеру які обумовили виникнення
неврожаю у серпні 2013р на вищезгаданій
земельній ділянці, що звільняє від
відповідальності відповідача за
невиконання зобов'язань передбачених
договором про надання послуг
перевезення від 01.03.2011 р., укладеним між
сторонами спору.

Разом з цим, позивачем не доведено
існування обставин ймовірного
укладення з іншими суб`єктами
підприємницької діяльності правочинів
щодо використання тракторів МТЗ 82.1. по
наданню послуг саме по перевезенню, а
відповідно не доведено реальності
збитків, визначення їх саме в розмірі
ціни договору від 01.03.2011р., тобто, в сумі
11200грн.

Враховуючи викладене, не доведення
позивачем існування всіх складових
поняття збитку, наявність факту
порушення договору від 01.03.2011р., яке
відбулось за незалежних від
відповідача причин, суд вбачає
недоведеними та необґрунтованими
позовні вимоги позивач про стягнення з
відповідача упущеної вигоди, оскільки
відсутня складова заподіяння збитків -
вина відповідача у їх заподіянні.

Підставою для нарахування позивачем до
стягнення з відповідача штрафу в сумі
3000грн., обумовленого п.4.3. договору від
01.03.2011р., стало невиконання
відповідачем обов`язку щодо
cвоєчасного подання заявки згідно п.1.3.
договору. Враховуючи те, що, як судом
було встановлено вище, мало місце
існування обставин непереборної сили,
які спричинили відсутність потреби у
відповідача на отримання послуг від
позивача, а відповідно і подання заявки
на отримання таких послуг, позовна
вимога про стягнення штрафу з
відповідача в сумі 3000грн. задоволенню
судом не підлягає.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

За таких обставин, суд повністю
відмовляє позивачу у задоволенні
позову.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в
сумі 1720,50 грн. відноситься за рахунок
позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити позивачу у
задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст складено 07.02.2014р.

Суддя
Малярчук І.А.