м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 5/507 11.02.14

За заявою Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
«Хмельницька атомна електрична
станція»

про визнання таким, що не
підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507

За позовом Приватного
торгово-виробничого підприємства
«Електропостачзбут»

до Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
«Хмельницька атомна електрична
станція»

про стягнення грошових
коштів

Суддя Ломака В.С.

За участю представників судового
процесу:

від позивача: не
з'явився;

від відповідача (заявника):
Пашинський А.А. за довіреністю № 454 від
04.04.2013 р.;

від ВДВС: не
з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням від 24.12.2001 р. господарського
суду міста Києва по справі № 5/507, яке
залишено без змін постановою від 19.03.2002
р. Київського апеляційного
господарського суду, позовні вимоги
Приватного торгово-виробничого
підприємства «Електропостачзбут», до
Хмельницької атомної електростанції в
особі ДП НАЕК «Енергоатом» про
стягнення 2 630 499,87 грн.
задоволені частково в сумі 1 878 286,32 грн.

04.04.2002 р. на виконання вказаних судових
рішень був виданий наказ.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 р. задоволено заяву
Приватного торгово-виробничого
підприємства «Електропостачзбут» про
видачу дублікату наказу; видано
дублікат наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. № 5/507.

Через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Хмельницька атомна
електрична станція» надійшла заява про
визнання наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. № 5/507 таким, що
не підлягає виконанню на суму 1 565 559, 33
грн., мотивована тим, що відповідно до
заяви № 47-09/2-737/5724 від 04.06.2013 р.,
надісланої на адресу позивача, між
сторонами було проведено в порядку ст.
601 ЦК України часткове припинення
зобов'язань щодо сплати боргу
відповідача перед позивачем в сумі 1 222
513, 60 грн., а саме: у зв'язку з проведеним
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог погашено заборгованість
відповідача перед позивачем по рішенню
суду у справі № 5/507 в сумі 1 222 513, 60 грн., а
також заборгованість позивача перед
відповідачем за Договором № 148-104 від
24.04.1996 р. в сумі 29 303, 41 грн. та Договором
№ 043В-148/1 від 13.01.1997 р. в сумі 1 193 210, 19 грн.
В заяві наголошено на тому, що у зв'язку
з зазначеним станом на 11.12.2013 р. борг
відповідача перед позивачем за
прийнятим у даній справі рішенням суду
становить 285 192, 58 грн. і буде погашений в
добровільному порядку в найкоротший
термін. При цьому, вказаною заявою
відповідач також просить суд зупинити
стягнення за зазначеним наказом та
витребувати його оригінал у ВДВС.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.12.2013 р. було прийнято до
провадження заяву ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька
атомна електрична станція» про
визнання таким, що не підлягає
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. у справі № 5/507
та призначено її до розгляду на 24.12.2013 р.
При цьому, позивача та Відділ державної
виконавчої служби Нетішинського
міського управління юстиції
зобов'язано надати суду письмові
пояснення щодо поданої заяви; та крім
того останнього, - матеріали
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 04.04.2002 р. № 5/507.

У судовому засіданні 24.12.2013 р. від
представника відповідача надійшла
заява про продовження строку розгляду
поданої ним заяви на 15 днів.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.12.2013 р. на підставі
клопотання відповідача було
продовжено строк розгляду поданої ним
заяви про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню, на 15 днів, та
відкладено її розгляд на 10.01.2014 р. При
цьому, повторно позивача та Відділ
державної виконавчої служби
Нетішинського міського управління
юстиції зобов'язано надати суду
письмові пояснення щодо поданої заяви;
та крім того останнього, - матеріали
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 04.04.2002 р. № 5/507. Також, відповідача
зобов'язано надати суду всю первинну
документацію, складену на виконання
зобов'язань за Договорами № 148-104 від
24.04.1996 р. та № 043В-148/1 від 13.01.1997 р. та
докази наявності заборгованості за
вказаним Договорами станом на 04.06.2013 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 10.01.2014 р., у зв'язку
з перебуванням судді Ломаки В.С. у
відпустці, заяву заяву ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька
атомна електрична станція» про
визнання таким, що не підлягає
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. у справі № 5/507
було передано для розгляду судді
Васильченко Т.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.01.2014 р. суддею Васильченко
Т.В. було прийнято заяву ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі ВП
«Хмельницька атомна електрична
станція» про визнання таким, що не
підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507 до свого
провадження та призначено її до
розгляду на 20.01.2014 р.

10.01.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
відповідача надійшли додаткові
документи у справі, які згідно з
письмовими поясненнями, наведеними в
супровідному листі, підтверджують, на
думку відповідача, відсутність
заборгованості за рішенням суду у
даній справі. Зокрема, відповідачем
надано копію Платіжного доручення №
8612 від 23.12.2013 р. про перерахування
позивачу решти боргу на суму 285 192, 58 грн.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 20.01.2014 р. заяву ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі ВП
«Хмельницька атомна електрична
станція» про визнання таким, що не
підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507 передано судді
Ломаці В.С., у зв'язку з її виходом з
відпустки.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 р. суддею Ломакою В.С.
було прийнято заяву ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька
атомна електрична станція» про
визнання таким, що не підлягає
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. у справі № 5/507
до свого провадження та призначено її
до розгляду на 20.01.2014 р.

20.01.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Також, 20.01.2014 р. через відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від відповідача надійшли
додаткові письмові пояснення, в яких
він вказує на те, що документи, які
підтверджують виконання зобов'язань за
договорами № 148-104 від 24.04.1996 р. та №
043В-148/1 від 13.01.1997 р., а також докази
наявності заборгованості за ними
станом на 04.06.2013 р., не повинні
прийматись судом до уваги, як доказ по
заяві, оскільки справи про визнання
одностороннього правочину про
зарахування зустрічних однорідних
вимог недійсними розглядаються окремо
в порядку позовного провадження, проте
як позивач таку заяву в судовому
порядку не оскаржував.

У судовому засіданні 20.01.2014 р. від
представника відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
заяви та продовження строку її
розгляду на 15 днів.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 р. на підставі
клопотання відповідача було
продовжено строк розгляду заяви ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі ВП
«Хмельницька атомна електрична
станція» про визнання таким, що не
підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507, та відкладено її
розгляд на 28.01.2014 р.

25.01.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
ВДВС Нетішинського МУЮ надійшли
письмові пояснення у справі,
відповідно до яких він вказує на
відсутність підстав для задоволення
заяви відповідача, оскільки в процесі
виконавчого провадження від стягувача
було отримано лист, з якого вбачається,
що він не погодився з проведенням
зарахування зустрічних вимог, оскільки
за правочинами, на які посилається
відповідач в обґрунтування обставин
наявності у позивача боргу в сумі 1 222 513,
60 грн. - закінчився строк позовної
давності.

У судовому засіданні 28.01.2014 р. від
представника позивача надійшов відзив
на заяву відповідача про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню,
відповідно до якого він вказує на сплив
позовної давності за договорами № 148-104
від 24.04.1996 р. та 043В-148/1 від
13.01.1997 р., у зв'язку з чим між сторонами
згідно з приписами ст. 602 ЦК України не
можливе проведення зарахування
зустрічних вимог на підставі таких
правочинів.

Також, представник позивача заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 р. було відкладено
розгляд заяви ДП «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі ВП «Хмельницька атомна
електрична станція» про визнання
таким, що не підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507, на 04.02.2014 р.

31.01.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
ВДВС Нетішинського МУЮ надійшла заява,
відповідно до якої він просить суд
розглядати заяву відповідача без
участі представника ВДВС.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 04.02.2014 р. заяву ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі ВП
«Хмельницька атомна електрична
станція» про визнання таким, що не
підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507, передано для
розгляду судді Васильченко Т.В., у
зв'язку з перебуванням судді Ломаки В.С.
на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 р. суддею Васильченко
Т.В. було прийнято заяву ДП
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі ВП
«Хмельницька атомна електрична
станція» про визнання таким, що не
підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507 до свого
провадження та призначено її до
розгляду на 04.02.2014 р.

У судовому засіданні 04.02.2014 р. від
представника відповідача надійшли
письмові заперечення на відзив
відповідача, в яких він вказує, що
доводи позивача про сплив позовної
давності за договорами № 148-104 від 24.04.1996
р. та 043В-148/1 від 13.01.1997 р. помилкові,
оскільки такі договори діють до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 р. було відкладено
розгляд заяви ДП «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі ВП «Хмельницька атомна
електрична станція» про визнання
таким, що не підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507, на 11.02.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 10.02.2014 р. було
передано заяву ДП «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі ВП «Хмельницька атомна
електрична станція» про визнання
таким, що не підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507 судді Ломаці
В.С., у зв'язку з її виходом з
лікарняного.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 р. суддею Ломакою В.С.
було прийнято заяву ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька
атомна електрична станція» про
визнання таким, що не підлягає
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. у справі № 5/507
до свого провадження та призначено її
до розгляду на 11.02.2014 р.

11.02.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
залишення заяви відповідача про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню, - без розгляду, оскільки така
заява підписана заступником
генерального директора відповідача, а
також доповнення до відзиву,
відповідно до яких він стверджує, що
вимоги відповідача до позивача, щодо
зарахування яких було надіслано заяву,
на яку посилається відповідач, не є
однорідними, та крім того за ними сплив
строк позовної давності.

У судове засідання 11.02.2014 р.
представники позивача та ВДВС не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду заяви відповідача про
визнання таким, що не підлягає
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. у справі № 5/507,
повідомлені належним чином.

Суд враховує, що неявка представників
позивача та ВДВС не є перешкодою у
розгляді поданої відповідачем заяви
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню.

У судовому засіданні судом було
розглянуто та відхилено клопотання
позивача про залишення заяви
відповідача про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню, - без
розгляду, оскільки встановлено, що така
заява підписана уповноваженою особою -
Шестак Альвіною Петрівною на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від 05.04.2013 р.

Розглянувши заяву ДП «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» в особі ВП «Хмельницька
атомна електрична станція» про
визнання таким, що не підлягає
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. у справі № 5/507,
суд вирішив її залишити без
задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Згідно зі ст. 117 ГПК України
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
визнати наказ таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за наказом.

У разі якщо наказ було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Стаття 202 ГК України в якості однієї із
підстав припинення господарського
зобов'язання передбачає зарахування
зустрічної однорідної вимоги.

Частиною 3 ст. 203 ГК України визначено,
що господарське зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги, строк якої настав
або строк якої не зазначений чи
визначений моментом витребування. Для
зарахування достатньо заяви однієї
сторони.

Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін
допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 601 ЦК України,
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

За змістом названих правових норм
залік можливий лише при наявності
таких умов: вимоги сторін мають бути
зустрічні, тобто такі, які випливають з
двох різних зобов'язань між двома
особами, де кредитор одного
зобов'язання є боржником іншого, те
саме повинно бути і з боржником;
однорідні, зокрема можна зарахувати
грошовий борг проти грошового, а також
необхідно, щоб за обома вимогами настав
вже строк виконання, або ж він був
пов'язаний з пред'явленням вимоги,
оскільки не можна пред'явити до
зарахування вимоги за таким
зобов'язанням, яке не підлягає
виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх
мета, зміст та види при зарахуванні не
мають значення. Зустрічні вимоги мають
бути однорідними за своєю юридичною
природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення
зобов'язання зарахуванням зустрічної
вимоги є односторонньою угодою, яка
оформляється заявою однієї сторони.

Слід зазначити, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження»).

Закон України «Про виконавче
провадження» не містить заборони щодо
можливості виконання судового рішення
шляхом проведення зарахування
зустрічних однорідних вимог.

Також не містять обмежень щодо
зарахування зустрічних однорідних
вимог на стадії виконання судового
рішення стаття 203 Господарського
кодексу України і стаття 602 ЦК України.

Отже, виконання наказу господарського
суду може здійснюватися у будь-який
передбачений чинним законодавством
спосіб, або у спосіб, що не суперечить
вимогам чинного законодавства, в тому
числі шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог при наявності умов,
встановлених ст. 601 ЦК України та
відсутності обставин, встановлених
ст. 602 ЦК України, за яких зарахування
зустрічних вимог не допускається.

Як вбачається з переданої на розгляд
суду заяви про визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню, відповідачем
в порядку ст. 601 ЦК України було
направлено позивачу (стягувачу) заяву
№ 47-09/2-737/5724 від 04.06.2013 р. про припинення
зобов'язань заліком зустрічних
однорідних вимог, а саме: погашення
заборгованості відповідача перед
позивачем за рішенням суду у справі №
5/507 в сумі 1 222 513, 60 грн., а також
заборгованості позивача перед
відповідачем за Договором № 148-104 від
24.04.1996 р. в сумі 29 303, 41 грн. та Договором
№ 043В-148/1 від 13.01.1997 р. в сумі 1 193 210, 19 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтвердив факт отримання
вказаної заяви, однак проти проведення
взаємозаліку заперечив, стверджуючи,
що вимоги відповідача за Договором про
розрахунки у формі вексельного обороту
№ 043В-148/104 від 13.01.1997 р. та Договором №
148-104 від 24.04.1996 р. не є однорідними з
вимогами позивача, які виникли на
підставі укладеного між сторонами
Договору купівлі-продажу № 1121 від
30.12.1998 р., та крім того за ними сплив
строк позовної давності.

Перевіряючи доводи сторін, судом
встановлено, що 24.04.1996 р. між
відповідачем та позивачем було
укладено Договір № 148-104, відповідно до
п. 1.1. якого відповідач доручив, а
позивач взяв на себе зобов'язання
відшкодувати заборгованість
енергосистеми України перед
відповідачем за електроенергію, що ним
відпускається, на підприємствах
України для придбання шляхом
взаємозаліку продукції з цих
підприємств, наступної її реалізації
та повернення відповідачу грошових
коштів у розмірі переданого боргу, або
поставки відповідачу продукції з метою
виконання програм
матеріально-технічного і робочого
забезпечення.

Також, 13.01.1997 р. між позивачем та
відповідачем було укладено Договір про
розрахунки у формі вексельного обороту
№ 043В-148/104, відповідно до п. 1.1. якого
відповідач доручив, а позивач
зобов'язався провести погашення боргу
підприємств-виробників електро- та
теплової енергії шляхом оплати такої
заборгованості простим векселем НДЦ
України, які відповідач передає
позивачу по передорученому
індосаменту з метою придбання
продукції з таких заводів, наступної її
реалізації та повернення відповідачу
грошових коштів у розмірі переданого
боргу, або поставки відповідачу
продукції з метою виконання програм
матеріально-технічного і робочого
забезпечення.

Слід зазначити, що доказів існування за
вказаними договорами боргу у позивача
перед відповідачем в сумі 1 222 513, 60 грн.
станом на 04.06.2013 р., тобто на дату
проведення заліку зустрічних вимог, -
суду не представлено.

Так, надані заявником до матеріалів
справи докази є актами звірки за період
1997 - 2000 р.р., які жодним чином не
підтверджують наявність боргу у
позивача саме на дату зарахування -
04.06.2013 р.

При цьому, як вбачається з додаткових
угод, які укладались сторонами до
Договору № 148-104, на позивача
покладались обов'язки з метою
погашення перед відповідачем боргу
окремих підприємств України, -
здійснювати поставку відповідачу
продукції згідно зі специфікаціями,
підписаними сторонами.

У свою чергу, за умовами Договору про
розрахунки у формі вексельного обороту
№ 043В-148/104 на позивача покладався
обов'язок погасити борг окремих
підприємств України шляхом оплати
векселя, переданого відповідачем,
шляхом придбання продукції таких
підприємств, її реалізації і
повернення коштів, або поставки
продукції відповідно до заявки або
специфікації.

Згідно з представленими до матеріалів
справи додатковими угодами до Договору
про розрахунки у формі вексельного
обороту № 043В-148/104, позивач взяв на себе
зобов'язання поставити відповідачу
обумовлену такими угодами та
специфікаціями до них продукцію.

Аналізуючи зазначені документи, суд
приходить до висновку, що позивачем
належними та допустимими доказами не
доведено, що в даному випадку має місце
зарахування грошового боргу проти
грошового, а відповідно що вимоги
сторін є однорідними, проте як за
Договором купівлі-продажу № 1121 від
30.12.1998 р. у відповідача виник борг перед
позивачем саме у зв'язку з невиконанням
грошового зобов'язання.

Таким чином, у зв'язку з ненаданням
доказів існування у позивача перед
відповідачем боргу в сумі 1 222 513, 60 грн.
станом на 04.06.2013 р., а також з огляду на
те, що відповідач не довів однорідність
вимог між сторонами, суд не вбачає
підстав для висновку, що зобов'язання
відповідача зі сплати боргу, що
виступив предметом спору у даній
справі, припинилось на суму 1 222 513, 60 грн.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє у
задоволенні заяви відповідача про
визнання таким, що не підлягає
виконанню наказу господарського суду
міста Києва від 04.04.2002 р. у справі № 5/507.

Доводи відповідача відносно того, що
суд не має права під час розгляду даної
заяви досліджувати питання дійсності
правочину з зарахування зустрічних
однорідних вимог, до уваги не
приймаються.

Так, відповідно до п. 22 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України № 01-08/163 від 12.03.2009 р. «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів України у другому півріччі 2008
року щодо застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України» припинення зобов'язання
зарахуванням означає відсутність
предмета спору за умови, якщо між
сторонами не залишилися спірних
(неврегульованих) питань; наприклад,
якщо позивач заперечує існування своєї
заборгованості перед відповідачем, у
господарського суду немає підстав для
висновку про відсутність предмета
спору.

Також, в п. 31 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№ 01-8/211 від 07.04.2008 р. «Про деякі
питання практики застосування норм
Цивільного та Господарського кодексів
України» зазначається, що якщо друга
сторона вважає, що заява першої сторони
є нікчемним правочином, а відтак не
припиняє зобов'язання (наприклад, за
відсутністю зобов'язання другої
сторони або в разі недопустимості
зарахування зустрічних вимог згідно з
частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК
України, статтею 602 ЦК України), то друга
сторона вправі звернутися до суду з
позовом про примусове виконання
зобов'язання першою стороною в натурі
або про застосування інших способів
захисту, встановлених законом.

Отже, на думку суду, розглядаючи
питання про наявність або відсутність
підстав для визнання наказу таким, що
не підлягає виконанню, у зв'язку з
припиненням спірного зобов'язання
шляхом зарахування зустрічних вимог, у
справі про його примусове виконання,
суд не позбавлений права, а навпаки має
перевірити, чи дійсно відбулось
погашення заборгованості у вказаному
порядку.

Відтак, враховуючи баланс законних
інтересів сторін, відсутність
обґрунтованих підстав для визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню,
суд прийшов до висновку про
необґрунтованість заяви відповідача.

Також, суд залишає без задоволення
клопотання відповідача про зупинення
стягнення на підставі наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507 та витребування
оригіналу означеного наказу.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст.
86, 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства
«Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
«Хмельницька атомна електрична
станція» про визнання таким, що не
підлягає виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
04.04.2002 р. у справі № 5/507, - залишити без
задоволення.

2. Ухвалу може бути оскаржено в
порядку, встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.

3. Копію цієї ухвали направити
учасникам судового процесу.

Суддя В.С. Ломака