м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24140/13 29.01.14

За позовомДочірнього підприємства
«Сміт Юкрейн»доТовариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт енерджі
Юкрейн»простягнення 538 186,62 грн.Суддя
Куркотова Є.Б.

Представники сторін:

від позивача:Воронова В.С.від
відповідача:Кисіль С.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Сміт Юкрейн»
(надалі - ДП «Сміт Юкрейн») звернулося
до Господарського суду м. Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт енерджі
Юкрейн» (надалі - ТОВ «Кувейт енерджі
Юкрейн») про стягнення 538 186,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору підряду №SU/KEU-7
на виконання робіт по спуску 42 мм труб
НКТ в свердловину №7
Білоусівсько-Чорнухинської площі та
опресовки фонтанної арматури після їх
спуску від 26.10.2013 р. позивач виконав
підрядні роботи, а відповідач належним
чином грошове зобов'язання по оплаті
виконаних робіт не виконав, в зв'язку з
чим виникла заборгованість у розмірі 536
160,00 грн. Крім того, позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
пені у розмірі 1 145,22 грн. та 3% річних у
розмірі 881,40 грн. за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Також, до позовної заяви позивачем було
додано заяву про застосування заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на кошти Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт енерджі
Юкрейн» у межах розміру сум позовних
вимог та можливих судових витрат, а
саме у розмірі 550 777,62 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 16.12.2013 р. порушено провадження у
справі та призначено її до розгляду на
15.01.2014 р.

Відповідно до п. 23 інформаційного листа
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання, порушені у
доповідних записках господарських
судів України» №01-08/530 від 29.09.2009 р.
зміст заяви (клопотання) про
забезпечення позову, мотиви
задоволення (повного чи часткового) або
відхилення такої заяви та висновок з
розглянутого питання можуть міститися
в рішенні господарського суду,
прийнятому по суті справи.

Розглянувши подану заяву про вжиття
заходів забезпечення позову, суд
відмовляє у її задоволенні, оскільки
позивачем не надано доказів з якими
приписи ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
пов'язують можливість вжиття заходів
забезпечення позову.

24.12.2013 р. через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання про залишення без розгляду
заяви про застосування заходів
забезпечення позову та повернення
сплаченого за подання вказаної заяви
судового збору, про те суд відзначає
наступне.

В свою чергу, суд відзначає, що нормами
чинного законодавства не передбачено
можливості залишення заяви про
застосування заходів забезпечення
позову без розгляду, а також повернення
судового збору з викладених підстав.

Відтак, клопотання про залишення заяви
без розгляду задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 15.01.2014 р.
представником позивача подано відзив
на позовну заяву, за змістом якого
відповідач заперечував у задоволені
позовних вимог, з підстав погашення
спірної заборгованості у розмірі 536 160,00
грн., на підтвердження чого,
відповідачем до відзиву на позовну
заяву додано платіжні доручення. Також,
за змістом відзиву на позовну заяву
відповідач відзначив неправомірність
вимог позивача про стягнення пені у
розмірі 1 145,22 грн. та 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання у розмірі 881,40 грн., з
огляду укладеного між сторонами
договору про незастосування до
відповідача штрафних санкцій.

В судовому засіданні 15.01.2014 р. оголошено
перерву до 29.01.2014 р.

В судове засідання представник
позивача з'явився, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, проти задоволення
позову заперечував у повному обсязі з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2013 р. між ДП «Сміт Юкрейн»
(підрядник) та ТОВ «Кувейт енерджі
Юкрейн» (замовник) було укладено
договір підряду №SU/KEU-7 на виконання
робіт по спуску 42 мм труб НКТ в
свердловину №7
Білоусівсько-Чорнухинської площі та
опресовки фонтанної арматури після їх
спуску (надалі - «Договір»).

Положеннями п. 1 Договору підрядник
погоджується виконати роботи у
відповідності до термінів та умов
даного договору, в тому числі із
загальними умовами договору в секції 1,
і у разі належного виконання робіт,
замовник погоджується сплатити
підряднику вартість таких робіт,
згідно з термінами та умовами Договору.
Даний договір складається із наступних
документів: Секція 1 - загальні умови
Договору, Секція 2 - умови виконання
робіт, Секція 3 - умови розрахунків за
роботи.

Відповідно до п. 4 Договору умови
договору вступають в дію з моменту його
підписання («дата набуття чинності») й
діють до повного виконання сторонами
свої зобов'язань.

Із змісту п. А.1 Договору підрядник
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених в цьому договорі, на свій
ризик виконати за завданням замовника
роботи по спуску 42 мм труб НКТ в
свердловину №7
Білоусівсько-Чорнухинської площі та
опре совку фонтанної арматури після їх
спуску, а замовник зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених в
цьому Договорі, їх прийняти та
оплатити.

Положеннями п. D.1 Договору визначено, що
підрядник починає мобілізацію на
свердловину не пізніше, ніж через 2
календарних дні з дня отримання
письмового замовлення на виконання
робі, передплати за мобілізацію згідно
з п. 3.6 Секції 3 та передачі робочого
майданчика.

Відповідно до п. 1.16.3.3 Секції 1 Договору
замовник зобов'язаний прийняти
виконанні підрядником роботи та
підписати акт приймання-передачі
виконаних робіт протягом 5 (п'яти)
робочих днів з дати одержання
названого акту від підрядника, а вразі
наявності зауважень до виконаних робіт
діяти відповідно до п. 3.4 та п. 1.20.1.1.
цього Договору.

Згідно із п. 1.18.3 Секції 1 Договору в
разі, якщо замовник прострочить
терміни оплати та/або остаточної
оплати вартості фактично виконаних
робіт, замовник сплачує підряднику, за
його вимогою, пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент прострочення, від несплаченої
вчасно суми, за кожний день
прострочення.

Пунктом 2.4 Секції 2 Договору визначено,
що передача виконаних підрядником
робіт і приймання їх замовником
здійснюється щомісячно та/або по
закінченню окремого етапу робіт,
передбаченого цим Договором, і
оформлюється актом прийому-передачі
виконаних робіт, який складається
підрядником українською мовою та
підписується повноважними
представниками сторін.

Положеннями п. 3.1 Секції 3 Договору
визначено, що вартість виконання робіт
на свердловині №7
Білоусівсько-Чорнухинської площі за
цим договором складає 43 200,00 грн. разом
із ПДВ за добу.

Відповідно до п. 3.4 Секції 3 Договору
оплата виконаних робіт здійснюється
замовником протягом 5 банківських днів
з дати підписання сторонами акту
прийому-передачі виконаних робіт.

15.10.2013 р. відповідач звернувся до
позивача із замовленням на мобілізацію
персоналу, за змістом якого, просив
позивача розпочати мобілізацію
персоналу, верстату А-60Р (60 тон) та
обладнання на свердловину №07
Білоусьвсько-Чорнухинської площі з
понеділка 21.10.2013 р. для проведення робіт
по спуску НКТ-42 мм.

25.10.2013 р. сторони підписали план робіт
на спуск 42 мм НКТ на свердловині №7
Білоусівського ГКР.

На виконання умов договору, 15.11.2013 р. між
сторонами підписано акти
приймання-передачі виконаних робіт, а
саме:

Акт №1 приймання-передачі виконаних
робіт по Договору, змістом якого
сторони засвідчили, що підрядником за
період з 26.10.2013 р. по 30.10.2013 р. виконані
роботи з мобілізації робочого
персоналу і обладнання на свердловину
№7 Білоусьвсько-Чорнухинсбкої площі, в
тому числі монтаж обладнання на
загальну суму 242 400,00 грн. разом із ПДВ.
Також сторонами зауважено, що
претензій одна до одної сторони не
мають.

Актом №2 приймання-передачі виконаних
робіт від 15.11.2013 р. по Договору, сторони
встановили, що підрядником за період з
30.10.2013 р. по 01.11.2013 р. виконані роботи по
спуску 42 мм труб НКТ в свердловину №7
Білоусьвсько-Чорнухинської площі та
опресовки фонтанної арматури вартістю
449 684,67 грн., загальна вартість
виконаних робіт разом із ПДВ становить
88 200,00 грн. Також сторонами зауважено, що
претензій одна до одної сторони не
мають.

Актом №3 приймання-передачі виконаних
робіт по Договору, сторони засвідчили,
що підрядником за період з 01.11.2013 р. по
02.11.2013 р. виконані роботи з
демобілізації персоналу, обладнання з
площадки свердловини №7
Білоусівсько-Чорнухинської площі та
демонтаж обладнання на загальну суму 205
560,00 грн. разом із ПДВ. Також сторонами
зауважено, що претензій одна до одної
сторони не мають.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті виконаних на
підставі Договору робіт, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 536 160,00 грн.

Договір є договором підряду, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи (актами
приймання-передачі виконаних робіт №1,
№2 та №3) підтверджується виконання
позивачем робіт за Договором на суму 536
160,00 грн.

Вказані акти містять підписи
повноважного представника та відтиск
печатки відповідача, а доказів
існування будь-яких зауважень до
виконаних робіт відповідачем не
надано.

Згідно із пунктом 1 статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.4 Секції 3 Договору
оплата виконаних робіт здійснюється
замовником протягом 5 банківських днів
з дати підписання сторонами акту
прийому-передачі виконаних робіт.

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та п. 3.4
Договору грошове зобов'язання
відповідача по оплаті виконаних на
підставі Договору підрядних робіт
настало 22.11.2013 р.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 536 160,00 грн. за виконанні згідно
Договору роботи.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем після порушення
провадження у справі сплачено на
користь позивача спірну суму
заборгованості у розмірі 536 160,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями №857, №858,
№859, №869, №870 від 17.12.2013 р. та №725 від
18.12.2013 р.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення суми основного боргу
536 160,00 грн. підлягає припиненню згідно
п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки предмет спору у даній частині
позовних вимог відсутній.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у розмірі
1 145,22 грн. та 3% річних у розмірі 881,40 грн.
за прострочення виконання грошового
зобов'язання по оплаті виконаних
підрядних робіт, нарахованих у період з
23.11.2013 р. по 28.11.2013 р.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений Договорами строк свого
обов'язку по перерахуванню коштів не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання, тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Згідно із п. 1.18.3 Секції 1 Договору в
разі, якщо замовник прострочить
терміни оплати та/або остаточної
оплати вартості фактично виконаних
робіт, замовник сплачує підряднику, за
його вимогою, пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент прострочення, від несплаченої
вчасно суми, за кожний день
прострочення.

Здійснивши перерахунок заявленої до
стягнення пені, суд вважає за можливе
задовольнити її у розмірі заявленому
до стягненні.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За перерахунком суду розмір 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, що підлягає стягненню з
відповідача становить 264,41 грн.

В іншій частині заявлених до 3% річних у
розмірі 616,99 грн. за прострочення
виконання грошового зобов'язання
необхідно відмовити, оскільки вони
обраховані не вірно.

При цьому, суд відхиляє твердження
відповідача про неправомірність
стягнення пені та 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, з огляду погодження
сторонами умовами договору такої міри
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання, як стягнення
неустойки (пені), а стягнення 3% річних
виступає способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, який передбачено
нормами чинного законодавства, зокрема
ст. 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, матеріали справи не містять
додаткової угоди сторін до Договору,
якою сторонами узгоджено звільнення
відповідача від відповідальності за
порушення грошового зобов'язання у
вигляді пені, на яку посилається
позивач у відзиві як на підставу свої
заперечень щодо стягнення неустойки, а
відтак в силу положень ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, суд приходить до висновку про
недоведеність відповідачем факту
укладення такої угоди.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог та
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» на користь Дочірнього
підприємства «Сміт Юкрейн» пені у
розмірі 1 145,22 грн. та 3% річних у розмірі
264,41 грн.

Провадження у справі в частині
стягнення суми основної
заборгованості у розмірі 536 160,00 грн.
підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.
80 Господарського процесуального
кодексу України.

В іншій частині заявлених до стягнення
позовних вимог необхідно відмовити з
викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Оскільки погашення боргу здійснено
відповідачем після звернення позивача
до суду, то судові витрати за подачу
позову в цій частині покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Дочірнього
підприємства «Сміт Юкрейн»
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» (04210, м. Київ, вул. Оболонська
набережна, 19, корпус 1, літера А;
ідентифікаційний код 31511844) на користь
Дочірнього підприємства «Сміт Юкрейн»
(38751, Полтавська область, с. Розсошенці,
вул. Фрунзе, б. 6; ідентифікаційний код
33470805) пеню у розмірі 1 145 (одна тисяча сто
сорок п'ять) грн. 22 коп., 3% річних у
розмірі 264 (двісті шістдесят чотири)
грн. 41 коп. та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 10 751 (десять
тисяч сімсот п'ятдесят одна) грн. 39 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Провадження у справі в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 536 160,00 грн. припинити на
підставі п. 1-1. ч.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Є.Б. Куркотова

Дата підписання повного тексту
рішення - 29.01. 2014 р.