ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 року
Справа № 904/9662/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б.
(доповідач)

суддів: Тищик І.В., Білецької Л.М.

при секретарі судового засідання:
Гаврилову О.М.

від представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» на ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
08.01.2014 р. у справі № 904/9662/13 (суддя Мілєва
І.В.)

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк», м. Київ

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юністал»,
м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

до відповідача-2: Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
абразивний комбінат», м. Запоріжжя

про стягнення 9 250 469,67 доларів США (73
939 004,07 грн.),-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 08.01.14р.
провадження у справі № 904/9662/13 зупинено
до вирішення господарським судом міста
Києва справи № 910/24682/13.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду, позивач звернувся
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, згідно якої просить скасувати
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 08.01.2014 р.
у справі № 904/9662/13.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на грубе порушення
місцевим господарським судом норм
процесуального права України при
винесенні оскаржуваної ухвали.

Зокрема скаржник зазначає, що у справі
наявні всі докази, на підставі яких
можливо вирішити спір, тому відсутня
одна з обов'язкових підстав для
зупинення провадження у справі
передбачена ст. 79 ГПК України, -
неможливість розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи.

Крім того, скаржник посилається на
відсутність в оскаржуваній ухвалі
посилання господарським судом на певні
обставини неможливості розгляду даної
справи до розгляду господарським судом
міста Києва справи № 910/24682/13.

22.01.2014 р. ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу призначено до
розгляду у судовому засіданні на 06.02.14р.
о 10:30 год.

Представник позивача (скаржник) у
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений завчасно та належним
чином (а. с. 16 том 2).

Належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи
відповідач 1 та 2 явку у судове
засідання своїх повноважних
представників не забезпечили, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені завчасно та належним чином
(а. с. 17, 18 том 2).

Згідно ст. 99 ГПК України в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Абзацом 1 п. 3.9.2. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 визначено, що у
випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не
перешкоджає вирішенню спору.

На думку колегії суддів неявка у судове
засідання представників позивача,
відповідача 1 та 2 не перешкоджає
розгляду апеляційної скарги за
наявними у справі матеріалами.

06.02.2014 р. у судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Відповідно до статті 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду. Окремо від
рішення місцевого господарського суду
можуть бути оскаржені в апеляційному
порядку ухвали місцевого
господарського суду, зокрема, про
зупинення провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а ухвалу слід залишити без
змін з огляду на наступне.

10.12.2013 р. Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
відповідача-1: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юністіл» та
відповідача-2: Публічного акціонерного
товариства «Запорізький абразивний
комбінат про стягнення 9 250 469,67 доларів
США (73 939 004,07 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконання відповідачем-1
умов договору про надання кредиту №
CR08-435/29-1 від 13.08.2008 р., за яким
відповідач-1 отримав кредит, що не
перевищує ліміту фінансування, однак
не здійснював погашення
заборгованості у встановлені строки. В
забезпечення виконання зобов'язання за
вищеназваним договором між позивачем
та відповідачами-1, 2 було укладено
договір поруки № SR08-345/29-1 від 10.09.2008 р. та
договори застави: PL 08-623/29-1 від 23.09.2008 р.;
PL 08-621/29-1 від 23.09.2008 р.; PL 10-031/29-1 від 08.02.2010
р.; PL 09-204/29-1 від 27.08.2009 р.; PL 10-236/29-1 від
21.09.2010 р.

08.01.2014 р. до господарського суду
надійшло клопотання відповідача-1 про
зупинення провадження у справі до
закінчення розгляду господарським
судом м. Києва пов'язаної з нею справи №
910/24682/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юністіл»
до Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» та до Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
абразивний комбінат» про визнання
правочинів недійсними та застосування
наслідків недійсності правочинів.

20.12.2013 р. ухвалою господарського суду
міста Києва порушено провадження у
справі № 910/24682/13 за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Юністіл» до Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» та до Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
абразивний комбінат» про визнання
вищевказаних правочинів недійсними та
застосування наслідків недійсності
правочинів.

Таким чином, відповідач-1 за первісним
позовом, оспорює дійсність договору
про надання кредиту № CR08-435/29-1 від 13.08.2008
р., договору поруки № SR08-345/29-1 від 10.09.2008
р. та договорів застави: PL 08-623/29-1 від
23.09.2008 р.; PL 08-621/29-1 від 23.09.2008 р.; PL 10-031/29-1
від 08.02.2010 р.; PL 09-204/29-1 від 27.08.2009 р.; PL
10-236/29-1 від 21.09.2010 р.

Задовольняючи клопотання відповідача-1
та зупиняючи провадження у справі №
904/9662/13 до вирішення справи №910/24682/13,
місцевий господарський суд виходив з
того, що питання недійсності договору
про надання кредиту № CR08-435/29-1 від 13.08.2008
р. та договору поруки № SR08-345/29-1 від
10.09.2008 р. має суттєве значення для
всебічного, повного, об'єктивного
дослідження всіх обставин справи та
прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі, зокрема в разі неможливості
розгляду даної справи до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, що
розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

При цьому, неможливість розгляду
конкретної справи до вирішення іншим
судом іншої справи полягає в тому, що
обставини, які розглядаються іншим
судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі у зв'язку з обмеженістю предмету
позову (постанова ВГСУ від 28 січня 2014
року № 910/9368/13).

Відповідно до п. 2.17. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України,
від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними" якщо спір про
визнання недійсним правочину
(господарського договору) вирішується
одночасно з розглядом іншим судом
іншої справи, позовні вимоги в якій
ґрунтуються на цьому ж правочині
(зокрема, про стягнення коштів,
витребування майна тощо), то наведене
згідно з частиною першою статті
79 ГПК може з урахуванням обставин
конкретної справи бути підставою для
зупинення провадження у такій іншій
справі до закінчення розгляду справи
про визнання правочину (господарського
договору) недійсним.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, зупинення провадження у
справі є правом суду, який на власний
розсуд вирішує питання про наявність
або відсутність у кожному конкретному
випадку обставин, які є підставою для
зупинення провадження.

З урахуванням викладеного, оскаржувана
ухвала є законною та обґрунтованою,
оскільки застосування місцевим
господарським судом норми ч. 1
ст. 79 ГПК України є правомірним.

Порушень процесуального права при
винесенні ухвали, які б могли бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали, судовою колегією не
встановлено, а тому апеляційна скарга
на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 08.01.2014 р.
у справі № 904/9662/13 задоволенню не
підлягає, а оскаржувана
ухвала господарського суду підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 08 січня 2014 року у справі №
904/9662/13 без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.02.2014
р.

Головуючий
Ю.Б. Парусніков

Судді
І.В. Тищик

Л.М. Білецька