КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Справа№ 911/1757/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Зозуль О.Д., за довіреністю;

відповідача:Дем'янова Ю. Л., за
довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця Данькевича
Олексія Миколайовича

на рішення господарського суду
Київської області від 12.06.2013

у справі № 911/1757/13 (суддя: Мальована
Л.Я.)

за позовом Державного
територіально - галузевого об'єднання

"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу "Рівненська
дирекція залізничних перевезень"

до Фізичної особи - підприємця
Данькевича Олексія Миколайовича

про стягнення 6805,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 12.06.2013 у справі №
911/1757/13 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця
Данькевича Олексія на користь
Державного територіально - галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" в
особі Відокремленого підрозділу
"Рівненська дирекція залізничних
перевезень" 6805,00 грн. штрафу та 1720 грн. 50
коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Фізична особа - підприємець Данькевич
Олексій Миколайович звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, у відповідності до якої
просить скасувати рішення
господарського суду Київської області
від 12.06.2013 у справі № 911/1757/13 та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом Київської області
не в повному обсязі були з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального права.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 № 911/1757/13
у справі № 911/1757/13 сформовано для
розгляду апеляційної скарги колегію
суддів у складі: головуючий суддя:
Зеленін В.О., судді: Синиця О.Ф., Шевченко
Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 прийнято
до розгляду апеляційну скаргу у справі
№ 911/1757/13. Розгляд апеляційної скарги
призначений на 27.01.2014 об 11:15.

24.01.2014 позивачем через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано відзив
на апеляційну скаргу.

27.01.2014 представник скаржника в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
і просив суд задовольнити її.

27.01.2014 представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги і
просив суд рішення господарського суду
Київської області від 12.06.2013 у справі №
911/1757/13 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів встановила
наступне.

08.12.2012 по залізничній накладній № 36261998
(в якій зазначено, що вантаж
завантажено вантажовідправником),
вагон № 44937712, зі станції Малинськ
Львівської залізниці на станцію
призначення Єреван Арменія фізичною
особою підприємцем Данькевичем О.М. на
адресу ТОВ "Европа" відправило вантаж -
лісоматеріали, маса нетто 61200 кг., тара
20300 кг, вантажопідйомність вагону - 71000
кг.

10.12.2012 під час слідування вагонів через
станцію Здолбунів Львівської
залізниці була здійснена перевірка
маси вантажу у вагонах на 150-ти тонних
вагах.

На підставі показників тензометричної
ваги та акту загальної форми № 3273 від
09.12.12р. вагон № 44937712 був відчеплений для
комісійного зважування на статичній
вазі.

В результаті перевірки встановлено, що
в накладній № 36261998 у вагоні № 44937712
вказана маса нетто 61200 кг, тара 20300 кг,
вантажопідйомність вагону - 11000 кг, а
фактично 80200 кг маса брутто 100500 кг, тара
20300 кг, що більше даних, вказаних в
накладній на 19000 кг більше
вантажопідйомності на 9200 кг. За фактом
різниці маси вантажу, зазначеної в
накладній та встановленої за
результатами перевірки складено
комерційний акт № 012924/60 від 10.12.2012р.

Оскільки, згідно показників ваги
зазначений вагон був навантажений
понад норму, що в свою чергу
загрожувало безпеці руху відповідно до
Правил річної експлуатації вагонів
розділ 15 п. 15.27, то вагон було затримано
на станції Здолбунів.

13.12.2012 на підставі заяви відповідача
проведено переадресацію даного
вантажу у вагоні, тобто внесено зміни
щодо станції призначення.

24.01.2013 позивач звернувся з претензією
до відповідача в якій просив сплатити
штраф в сумі 6805,00 грн. на підставі ст. 15
УМВС.

Листом від 21.02.2013 вих. № 49 відповідач
повідомив позивача проте, що ним не
визнано претензію.

Зазначені обставини і стали підставою
для звернення позивача з даним позовом
в зв'язку з чим просив суд стягнути з
відповідача 6805,00 грн. штрафу за
перевезення надлишку маси вантажу.

Заперечуючи проти позовних вимог
скаржник стверджує, що на станції
Малинськ відсутні вагові ваги тому
вага була вказана умовно, виходячи з
поточних замірів вологості на станції
відправлення. Таким чином визначення
ваги вантажу було здійснено у
відповідності до встановлених правил
перевезення та встановлених вимог
таблиці № 45.

Різниця між показниками може
пояснюватись тим, що під час
відправлення вантажу була ясна погода
без опадів, а при перевезенні
лісоматеріалів 8-9.12.2012 р. були
несприятливі погодні умови, а саме був
сильний сніг, тому під час зважування
на залізничних вагах, враховуючи опади
та вологість повітря, фактична маса
могла бути більшою від первісної маси,
а тому вина відповідача в зазначенні
невірної маси вантажу відсутня.

Однак твердження скаржника є
безпідставними та необґрунтованими з
огляду на наступне.

Статтею 306 Господарського кодексу
України передбачено, що перевезенням
вантажів у цьому Кодексі визнається
господарська діяльність, пов'язана з
переміщенням продукції
виробничо-технічного призначення та
виробів народного споживання
залізницями, автомобільними дорогами,
водними та повітряними шляхами, а також
транспортування продукції
трубопроводами.

В ч. 2 ст. 306 ГК України визначено, що
суб'єктами відносин перевезення
вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі.

Як передбачено ч. 1 ст. 307 Господарського
кодексу України, ст. ст. 22, 23 Статуту
залізниць України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998 №457 (надалі - Статут), за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату

Частиною 5 ст. 307 Господарського
кодексу України передбачено, що умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями визначаються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Статуту залізниць визначено,
що накладна є основним перевізним
документом встановленої форми,
оформленим відповідно до цього Статуту
та Правил і наданим залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача. Накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 23 Статуту
відправники повинні надати станції
навантаження на кожне відправлення
вантажу заповнену накладну (комплект
перевізних документів). Дата приймання
і видачі вантажу засвідчується на
накладній календарним штемпелем
станції.

Згідно із п. 37 Статуту залізниць під час
здавання вантажів для перевезення
відправником має бути зазначена у
накладній їх маса.

У відповідності до параграфу 3 ст. 12
Угоди про міжнародне залізничне
вантажне сполучення штраф стягується
при неправильному, неповному та
неточному зазначенні в накладеній
відомостей в результаті чого при
завантаженні вантажу відправником
було допущено перевантаження вагону
понад його максимальну
вантажопідйомність (параграф 6 ст. 9
СМГС).

Згідно ст.ст. 12, 15 Угоди про міжнародне
залізничне вантажне сполучення
нараховано штраф у п'ятикратному
розмірі провізної плати за перевезення
надлишку маси вантажу по залізниці в
розмірі 6805 грн.

Відповідно до п. 129 Статуту, обставини,
що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається для засвідчення таких
обставин: а) невідповідності
найменування, маси і кількості місць
вантажу, багажу чи вантажобагажу
натурою з даними, зазначеними у
транспортних документах; б) у разі
виявлення вантажу, багажу чи
вантажобагажу без документів або
документів без вантажу, багажу чи
вантажобагажу; в) псування, пошкодження
вантажу, багажу і вантажобагажу; г)
повернення залізниці вкраденого
вантажу, багажу або вантажобагажу.

Порядок складання комерційних актів та
актів загальної форми встановлюється
Правилами.

Відповідно до п. 8 Правил складання
актів, затверджених Міністерством
транспорту України № 334 від 28.05.2002р.,
комерційні акти складаються у трьох
примірниках на бланках установленої
форми і заповнюються на друкарській
машинці або чорнилами чітко, без
будь-яких виправлень. На кожному акті
проставляється штемпель станції.
Другий примірник акта видається
одержувачу на його вимогу. Якщо
комерційний акт складається на станції
відправлення або на попутній станції,
то другий примірник акта додається до
перевізних документів. Про складений
комерційний акт проставляється
відмітка у перевізних документах у
порядку, визначеному правилами
оформлення перевізних документів.

Обставини справи свідчать про те, що в
накладній №36261998 на перевезення
вантажу, відправником якого є
відповідач, вказані інші відомості про
масу вантажу, ніж встановлені при
переважуванні вантажу на станції
Здолбунів Львівської залізниці.

До того ж суд, першої інстанції
обґрунтовано зазначив, що саме на
відправника покладено обов'язок
визначити масу вантажу, внести
відомості, в тому числі і про масу
вантажу, у накладну і засвідчити ці
відомості своїм підписом.

У відповідності до ст. 122 Статуту
залізниць за неправильно зазначені у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі згідно із
ст. 118 Статуту, яка визначає штраф в
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності згідно
ст. 122 Статуту за неправильне
зазначення ним в залізничній накладній
відомостей про масу вантажу є
комерційний акт, складений у випадках,
передбачених Статутом.

З огляду на викладене вище, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що наявними у матеріалах
справи доказами підтверджена вина
відповідача (як відправника) у
неправильному зазначенні у
залізничній накладній №36261998 маси
вантажу.

У застосуванні ст. ст. 118 та 122 Статуту
залізниць України штраф підлягає
стягненню за самий факт допущення
вантажовідправником порушень,
встановлених залізницею як на станції
призначення або під час перевезення,
так і на станції відправлення після
пред'явлення вантажу до перевезення,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Тобто, підставами для захисту
цивільного права є його порушення,
невизнання або оспорювання.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не надав ні до суду
першої інстанції ні до суду
апеляційної інстанції докази які б
підтверджували його вимоги та
заперечення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дав належну оцінку
обставинам справи і прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Таким чином, наведене вище та докази,
які містяться в матеріалах справи,
спростовують доводи скаржника,
викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
господарського суду Київської області
від 12.06.2013 у справі № 911/1757/13 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця Данькевича Олексія
Миколайовича залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Київської області від 12.06.2013 у
справі № 911/1757/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/1757/13 повернути
до господарського суду Київської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко