ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 р.
Справа № 923/1794/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Просоєдовій Ю.Д., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Підприємства "Центральний
ринок" Херсонської обласної спілки
споживчих товариств, м.Херсон

до Херсонської міської ради, м.Херсон

про визнання недійсним рішення

за участі представників сторін:

від позивача - Харитонов К.Е.,
юрисконсульт, дов. від 25.10.2013р., ОСОБА_2,
адвокат, посв. від 15.01.14р.,

від відповідача - Верещака О.М.,
головний спеціаліст, дов. № 9-6-9/21 від 08.01
2014 р.

Судове засідання проводилось з
перервою від 30.01.14р. до 04.02.14р. на
підставі ст.77 ГПК України для надання
можливості представнику відповідача
підготуватись до участі у судовому
засіданні.

Позивач звернувся з позовом, в якому
просить суд визнати рішення
Херсонської міської ради від 22.11.2013р.
"Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м.Херсона" недійсним в
частині його застосування до
підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств.

Заявою б/д та номеру, яка зареєстрована
у господарському суді 24.12.13р., позивач
збільшив позовні вимоги та просить
розглянути позов з наступними
вимогами: "Визнати рішення Херсонської
міської ради від 22.11.2013 «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
м.Херсона" недійсним в частині його
застосування до підприємства
"Центральний ринок" Херсонської
обласної спілки споживчих товариств;
заборонити застосування норм рішення
Херсонської міської ради від 22.11.2013
«Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м.Херсона до
підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств; заборонити застосовування
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Херсона
Херсонської області, розробленої ТОВ
Консалтингова фірма "Спектр" у 2010 році,
до підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств."

Клопотанням №4 від 15.01.14р. позивач
просить при розгляді позовних
вимог, заявлених стосовно рішення
Херсонської міської ради від 22.11.2013р.
"Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м.Херсона", враховувати
той факт, що номером цього акту є №1238 та
не розглядати, як обґрунтування позову
нормам матеріального права, його п.2
(посилання на Податковий кодекс).

Представник відповідача у судовому
засіданні 30.01.14р. повідомив, що не може
без додаткової підготовки приймати
участь у розгляді справи.

Після закінчення судового засідання
30.01.14р. до господарського суду надійшло
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі, оскільки спір не
підлягає розгляду у господарських
судах України та підвідомчий
Херсонському окружному
адміністративному суду.

У судовому засіданні 04.02.14р.
представник відповідача заявив, що
оскільки оскаржуване рішення не
оприлюднено шляхом друкування у
засобах масової інформації, то воно не
набрало чинності, а тому у позивача
немає підстав для оскарження рішення,
що не набрало чинності, а тому
провадження у справі підлягає
припиненню за мотивів відсутності
предмету спору.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Щодо клопотання відповідача про
припинення провадження у справі у
зв'язку з непідвідомчістю спору
господарським судам України, то
господарський суд виходить із того, що
відповідно до п.1.1. та 1.2. Постанови
Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011р. "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" питання про те, чи підвідомча
господарському суду справа у спорі, що
виник із земельних правовідносин,
повинно вирішуватись залежно від того,
який характер мають спірні
правовідносини, тобто чи є вони
приватноправовими чи
публічно-правовими, та чи відповідає
склад сторін у справі статті 1
Господарського процесуального кодексу
України ( 1798-12 ) (далі - ГПК). З цією метою
господарським судам слід аналізувати
предмет позову, підстави позову і зміст
позовних вимог. Господарським судам
підвідомчі лише справи у спорах, що
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, тобто з
відносин, врегульованих нормами
цивільного або господарського права і
пов'язаних із здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності.

У вирішенні питання про те, чи мають
земельні відносини приватноправовий
характер, слід враховувати таке.

Виходячи з положень статей 13, 14
Конституції України ( 254к/96-ВР ), статей
177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу
України ( 435-15 ) (далі - ЦК України),
статті 148 Господарського кодексу
України ( 436-15 ) (далі - ГК України), земля
та земельні ділянки є об'єктами
цивільних прав, а держава та
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах з метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143
Конституції України (254к/96-ВР ), статей
11, 16, 167, 169, 374 ЦК України ( 435-15 ), статей 2,
8, 48, 133, 148, 152, 197, 283 ГК України ( 436-15 ),
статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного
кодексу України ( 2768-14 ) (далі - ЗК
України) випливає, що органи
виконавчої влади або органи місцевого
самоврядування у правовідносинах щодо
розпорядження земельними ділянками
державної та комунальної власності
(наданні земельних ділянок громадянам
та юридичним особам у власність або
в користування, відчуженні земельних
ділянок державної або комунальної
власності, укладенні, зміні,
розірванні договорів
купівлі-продажу, ренти, оренди
земельної ділянки та інших договорів
щодо земельних ділянок, встановленні
сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в
тому числі прийнятті державними
органами та органами місцевого
самоврядування відповідних рішень)
діють як органи, через які держава
або територіальна громада реалізують
повноваження власника земельних
ділянок. Реалізуючи відповідні
повноваження, державні органи або
органи місцевого самоврядування
вступають з юридичними та фізичними
особами у цивільні та господарські
правовідносини. Отже, у таких
відносинах держава або територіальні
громади є рівними учасниками
земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами, у тому
числі з суб'єктами підприємницької
діяльності. Таким чином, справи у
спорах за участю державних органів та
органів місцевого самоврядування, що
виникають з правовідносин, у яких
державні органи та органи місцевого
самоврядування реалізують
повноваження власника землі, а також в
інших спорах, які виникають із
земельних відносин приватноправового
характеру, за відповідності складу
сторін спору статті 1 ГПК ( 1798-12 )
підвідомчі господарським судам.

Щодо того, що відсутній предмет спору,
то відповідно до ст.12 Закону України
"Про засади державної регуляторної
політики" регуляторні акти, прийняті
органами та посадовими особами
місцевого самоврядування, офіційно
оприлюднюються в друкованих засобах
масової інформації відповідних рад,
а у разі їх відсутності - у місцевих
друкованих засобах масової
інформації, визначених цими органами
та посадовими особами, не пізніш як у
десятиденний строк після їх прийняття
та підписання. Відповідно до ч.2 ст.13
вказаного Закону повідомлення про
оприлюднення проекту регуляторного
акта з метою одержання зауважень і
пропозицій, проект регуляторного акта
та відповідний аналіз регуляторного
впливу оприлюднюються шляхом
опублікування в друкованих засобах
масової інформації розробника цього
проекту, а у разі їх відсутності - у
друкованих засобах масової інформації,
визначених розробником цього проекту,
та/або шляхом розміщення на офіційній
сторінці розробника проекту
регуляторного акта в мережі Інтернет.

Таким чином, регуляторний акт може бути
оприлюднений одним із перелічених
засобів, про що також вказується у
самому рішенні сесії, відповідно до п.7
якого вирішено оприлюднити вказане
рішення як в засобах масової
інформації так і на офіційному сайті
міста. Наявність вказаного рішення на
день розгляду справи на офіційному
сайті підтверджено відповідачем.

До того ж, позивачем наданий екземпляр
"Херсонський вісник" за 23.01.2014р., у якому
надруковано оскаржуване рішення.

За таких умов відсутні підстави для
припинення провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

З урахуванням викладеного клопотання
відповідача про припинення
провадження у справі відхиляється та
спір розглядається по суті.

Щодо клопотання позивача про
збільшення позовних вимог, то
господарський суд виходить із того, що
при звернені з позовом позивачем
заявлено було дві позовні вимоги:
визнати рішення Херсонської міської
ради від 22.11.2013 "Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель м.Херсона"
недійсним в частині його застосування
до підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств; заборонити застосування
норм рішення Херсонської міської ради
від 22.11.2013 "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м.Херсона" до
підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств.

Ухвалою господарського суду про
порушення провадження у справі 24.12.13р.
до розгляду прийняті позовні вимоги в
частині визнання рішення Херсонської
міської ради від 22.11.2013 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
м.Херсона" недійсним в частині його
застосування до підприємства
"Центральний ринок" Херсонської
обласної спілки споживчих товариств.

В іншій частині позов до провадження не
прийнятий, оскільки вимога щодо
заборони застосування норм рішення
Херсонської міської ради від 22.11.2013р. до
підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств випливає, як наслідок, із
вимоги про визнання недійсним рішення
і не може бути самостійною вимогою .

Своєю заявою б/д та номеру, яка
зареєстрована у господарському суді
24.12.13р. позивач збільшив позовні вимоги
та знов просить у п.2 прохальної частини
позову, який долучений до заяви,
заборонити застосування норм рішення
Херсонської міської ради від 22.11.2013 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
м.Херсона" до підприємства "Центральний
ринок" Херсонської обласної спілки
споживчих товариств та третій пункт
прохальної частини фактично повторює
другий, оскільки вимоги викладені як:
"Заборонити застосовування технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Херсона
Херсонської області, розробленої ТОВ
Консалтингова фірма "Спектр" у 2010 році,
до підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств."

Оскільки питання про прийняття до
розгляду другого пункту вже вирішено в
ухвалі господарського суду про
порушення провадження у справі, яка
позивачем не оскаржена, то в цій
частині заява позивача задоволенню не
підлягає.

Щодо відмови позивача від
обґрунтування позовних вимог нормами
матеріального права, його п.2 (посилання
на Податковий кодекс), то відповідно до
ст.20 ГПК України позивач має право не
змінюючи предмет позову змінити або
відмовитись від позову, у тому числі і
відмовитись або додати нові норми
матеріального права, якими він
обґрунтовує свій позов.

Щодо вимог позивача про визнання
рішення Херсонської міської ради від
22.11.2013 "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель м.Херсона" недійсним в
частині його застосування до
підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств, то господарський суд
виходить із того, що відповідач є
органом місцевого самоврядування та
повинен діяти відповідно до Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Відповідно до ч.12 ст. 59 вказаного
Закону акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, які
відповідно до закону є регуляторними
актами, розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються у
порядку, встановленому Законом України
"Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності".

Як вже встановлено, оскаржуваний акт
оприлюднений в установленому чинним
законодавством порядку та відповідно
до ст.5 вказаного Закону акти
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо радою не
встановлено більш пізній строк
введення цих рішень у дію.

Ст.4 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" передбачає,
що принципом діяльності органів
місцевого самоврядування є законність,
тобто рішення ради повинно відповідати
як нормам Закону України "Про місцеве
самоврядування", так і нормам тих
законів, правовідносини яких регулює
цей акт нормативно - правового
характеру.

Оскільки оскаржуваний акт регулює
правовідносини у земельній сфері, то
він повинен відповідати нормам чинного
земельного законодавства, що діяло в
момент винесення цього рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про оцінку земель" нормативна грошова
оцінка земельних ділянок -
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений за
встановленими і затвердженими
нормативами. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок використовується
для визначення розміру земельного
податку, державного мита при міні,
спадкуванні та даруванні земельних
ділянок згідно із законом, орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності, тощо (частина 5
статті 5 Закону).

Статтею 20 Закону встановлено що,
відповідний розрахунок вартості
повинен бути проведений відповідачем
із дотриманням засад
нормативно-методичного регулювання
оцінки земель, а саме її здійснення у
відповідності з нормативно-правовими
актами, що встановлюють порядок
проведення оцінки земель,
організації і виконання
землеоціночних робіт, складу і
змісту технічної документації та
звітів з експертної грошової оцінки
земельних ділянок, вимог до них,
порядку їх виконання.

Поряд з цим, порушення наведених засад
позивач вбачає в розрахунку
відповідачем-2 коефіцієнту Км2, яким
оцінено містобудівну цінність
території позивача як
економіко-планувальної зони, а саме: як
встановлює пункт 1.4. Порядку
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, МЮУ 05.04.2006 №388/12262
(надалі Порядок) інформаційною базою
для нормативної грошової оцінки земель
населених пунктів є їх генеральні
плани та проекти планування і забудови
населених пунктів, матеріали
економічної оцінки території,
матеріали інвентаризації земель
населених пунктів, проекти забудови та
розподілу території населених пунктів,
місцеві правила забудови. Ідентичні
вимоги містить також пункт 2 Методики
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, КМУ від 23.03.1995 №213
(надалі Методика), за яким
інформаційною базою для нормативної
грошової оцінки земель населених
пунктів є їх генеральні плани та
проекти планування і забудови
населених пунктів, матеріали
економічної оцінки території.

У той же час, як слідує із стор. 6
Технічної документації, при її
розробленні, всупереч наведеним
вимогам чинного законодавства
використано грошову оцінку земель
міста, розроблену у 1999 році, інформацію
відділу земельних ресурсів,
комунально-господарських служб,
санітарно-епідеміологічної станції та
екологічної інспекції, окремих
підприємств і установ. Тобто, в
порушення Порядку та Методики не було
отримано і проаналізовано проекти
планування і забудови м.Херсона,
матеріали економічної оцінки
території, матеріали інвентаризації
земель міста, проекти забудови та
розподілу території міста, місцеві
правила забудови.

Це призвело, за позицією позивача, до
неврахування та/або помилкового
врахування факторів при проведенні
оцінки його території як
економіко-планувальної зони, виділення
землеоціночних одиниць (оціночних
районів) - територіально і
функціонально визначених утворень, в
межах яких і здійснюється оцінка
властивостей земель населених пунктів.
Чим детальніша землеоціночна
структуризація території, тим вищий
ступінь достовірності кінцевого
результату.

Відтак, оскільки оціночні райони
визначаються: магістралями
загальноміського та районного рівня,
природними обмеженнями, в окремих
випадках - межами ділянок виробничих
підприємств, позивач наполягає на тому,
що прирівнення території позивача до
території пр. Ушакова, тобто до центру
міста, не відповідає дійсним факторам,
які впливають на зональну
диференціацію землі.

Визначаючи такий фактор як
транспортно-функціональна зручність
території (доступність до центу
населеного пункту, місце концентрації
трудової діяльності, вузлів
зовнішнього пасажирського транспорту,
центів громадського обслуговування,
масового відпочинку) - у розмірі 6,56 (з 607
районів фактор 8і позивача є самим
високим за виключенням №177 (6,56), №245 (6,58)
(пл. Свободи, вул. 295 Херсонської
Стрілецької Дивізії, пл.Свободи, пр.
Ушакова), відповідач не взяв до уваги,
що доступність до місць масового
відпочинку, а саме до одного із лише
двох таких місць у м.Херсоні на час
проведення експертизи (2010 рік) -
кінотеатр «Ювілейний», від зони
позивача значно віддалено.

На момент затвердження відповідачем
технічної документації діє ТРЦ
"Фабрика" - перший регіональний
торгово-розважальний центр, перша
черга якого введена до експлуатації у
2012 році, який суттєво змінив фактори
зонування території позивача, значно
зменшивши концентрацію на його
території громадського
обслуговування, масового відпочинку
тощо.

Беручи до уваги, що технічна
документація затверджена у 2013 році,
позивач вважає порушенням з боку
відповідача відсутність оновлення
технічної документації із врахуванням
такого нового фактору як ТРЦ «Фабрика»,
який повністю змінив зональну
диференціацію цінності земель та
соціально-економічний розвиток
території міста, а, отже,
затверджена технічна документація
фактично не відповідає тому стану
оцінки зони позивача, що існує на
момент її затвердження.

Визначаючи такий фактор як - інженерне
облаштування території), відповідач не
врахував погодинне водопостачання за
встановленим графіком, відсутність
можливості оновлення мереж
електропостачання та збільшення
існуючих потужностей. Системи
водопостачання та водовідведення,
електропостачання в зоні позивача
морально вичерпали свій ресурс,
фізичний знос цих мереж має доволі
високий відсоток, відсутнє
газопостачання, під територією
позивача проходить мережа катакомб.

Відтак, з врахуванням всіх викладених
обставин пофакторний аналіз та оцінка
кожної групи факторів, у технічній
документації, що затверджена
відповідачем, по відношенню до зони
позивача, не відповідає існуючій
дійсній зональній диференціації
цінності цієї території (Км2), а саме:
завищена якість території, не взято до
уваги низький екологічний стан, рівень
її інженерного облаштування тощо. Така
ситуація склалась у зв'язку з тим, що не
враховано при розробці та затверджені
проектно - технічної документації тієї
необхідної, визначеної як обов'язкової
Методикою і Порядком, документальної
бази для проведення оцінки земель
міста.

Таким чином, оскаржуване рішення
порушує законні інтереси і права
суб'єкта господарювання, а тому
рішення Херсонської міської ради не
відповідає нормам Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики в сфері господарської
діяльності», без оновлення оцінки
території міста і тим самим не
врахування об'єкту, що суттєво змінив
зональність території, а тому позов в
щодо визнання рішення Херсонської
міської ради від 22.11.2013 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
м.Херсона" недійсним в частині його
застосування до підприємства
"Центральний ринок" Херсонської
обласної спілки споживчих товариств
підлягає задоволенню.

Також підлягає задоволенню п.3
прохальної частини позову, що
викладена у заяві про збільшення
позовних вимог, тобто заборони
застосовування технічної документації
з нормативної грошової оцінки земель
міста Херсона Херсонської області,
розробленої ТОВ Консалтингова фірма
«Спектр» у 2010 році, до підприємства
«Центральний ринок» Херсонської
обласної спілки споживчих товариств,
оскільки позивач має право на захист
тільки своїх інтересів, та цей пункт
конкретизує захист саме його прав.

Позивач при звернені з позовом сплатив
судовий збір двома платежами
-платіжним дорученням №643 від 20.12.13р. на
суму 1164грн. 20коп. та платіжним
дорученням №644 від 20.12.13р. на суму 1720грн.
50коп.

З огляду на те, що позов містить у собі
дві позовні вимоги немайнового
характеру, що пов'язані між собою, тому
розмір судового збору складає один
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.13р., оскільки позов
заявлений у 2013р. Тобто, позивачем
надмірно сплачено 1737грн.70коп., тому
відповідно до ст.7 Закону "Про судовий
збір" ця сума підлягає поверненню
позивачу зі спецрахунку державного
бюджету.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати рішення Херсонської міської
ради від 22.11.2013р. №1238 "Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель м.Херсона"
недійсним в частині його застосування
до підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств".

3. Заборонити застосовування технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Херсона
Херсонської області, розробленої ТОВ
Консалтингова фірма "Спектр" у 2010 році,
до підприємства «Центральний ринок»
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств.

4. Стягнути з Херсонської міської ради
м.Херсон, пр-кт Ушакова, 37, , р.рахунки невідомі, на користь
підприємства "Центральний ринок"
Херсонської обласної спілки споживчих
товариств, м.Херсон, вул.Бєлінського,19,
, р.рахунки невідомі, 1720
грн. 50коп. витрат по сплаті судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5. Повернути підприємству "Центральний
ринок" Херсонської обласної спілки
споживчих товариств, м.Херсон,
вул.Бєлінського, 19, з
державного бюджету 1720грн. 50коп.,
сплачених платіжним дорученням №644
від 20.12.13р., та 17 грн. 20коп., сплачених
платіжним дорученням №643 від 20.12.13р., як
надмірно сплаченого судового збору.

Повне рішення складено 07.02.2014р.

Суддя
З.В. Клепай