ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р.Справа № 922/4930/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Лиман-Мет", м. Красний
Лиман Донецької області, до
публічного акціонерного товариства
"Автрамат", м. Харків, про стягнення
190398,85 грн. за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Павленко Ю.С. (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Лиман-Мет", звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
відповідача, ПАТ "Автрамат", про
стягнення заборгованості за договором
поставки № 11200108 від 22.05.2012р. у сумі 190398,85
грн. Позивач також просить суд стягнути
з відповідача судові витрати.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату час та місце розгляду справи
був повідомлений ухвалою суду.

Від позивача через канцелярію суду
факсом надійшло клопотання, в якому
позивач вказує, що у зв'язку з важкими
погодними умовами не може прибути в
судове засідання, призначене на
29.01.2013р., у зв'язку з чим просить на
розсуд суду або відкласти розгляд
справи, продовживши строк розгляду
справи на 15 днів, або вирішити справу за
відсутності представника позивача.
Також факсом надійшла заява про
зменшення розміру позовних вимог, у
зв'язку зі сплатою відповідачем 1000,00
грн.

У судовому засіданні 16.01.2013р.
відповідач заявив клопотання про
залишення позову без розгляду, у
зв'язку з неявкою позивача в судове
засідання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає, що нез'явлення представника
позивача не перешкоджає розгляду
справи, а наданих документів достатньо
для вирішення спору по суті, у зв'язку з
чим суд відмовляє в клопотання
позивача про залишення позову без
розгляду та вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
позивача за наявними матеріалами.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те, що поставки, які
відбувались по витратним накладним, що
заявлені в позові, були здійснені не на
виконання умов договору № 11200108 від
22.05.2012р., оскільки в таких накладних
нема посилання на договір, а це є без
договірними поставками, а оскільки
позивачем не пред'являлась вимога, то
строк оплати товару не настав.
Відповідач вважає, що по договору №
11200108 від 22.05.2012р. відсутня
заборгованість, оскільки по даному
договору поставок не було, а отже
відсутній предмет спору, тому просить
провадження у справі припинити.

Вислухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

22.05.2012 р. між ТОВ "Лиман-Мет" (позивач,
постачальник) та ПАТ "Автрамат"
(відповідач, покупець) укладений
договір поставки № 11200108, за умовами
якого постачальник зобов'язався
поставити, а покупець прийняти та
оплатити продукцію : нікель.

Строк дії договору визначений
сторонами до 31.12.2012р., а в подальшому
додатковою угодою № 1 від 14.01.2013р. був
продовжений до 31.12.2013р.

Згідно з п. 3.1 Договору оплата продукції
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника протягом 30
календарних днів після приймання
продукції на склад покупця, при цьому
поставка товару здійснюється
транспортом покупця, що передбачено п.
4.1 Договору.

Позивачем відповідачу в період з
22.05.2012р. по 19.09.2013р. була здійснена
поставка товару на загальну суму 671513,46
грн., що підтверджується доданими до
матеріалів справи видатковими
накладними та товарно-транспортними
накладним.

Відповідач не заперечує факту
отримання товару від позивача, однак
зазначає, що за умовами договору
здійснюється поставка товару - нікель,
а згідно наданих документів був
поставлений і інший товар.

Суд зазначає, що згідно з п. 1.2 Договору
номенклатура та кількість продукції
кожної партії товару узгоджуються
сторонами шляхом підписання
специфікацій, тобто сторони
передбачали можливість поставки за
даним договором і іншого товару, що
вирішується шляхом узгодження між
сторонами.

Крім того, документи, що оформлювались
відповідачем, а саме довіреності на
отримання товару, а також часткові
проплати, містять посилання саме на
договір № 11200108 від 22.05.2012р.
Відповідачем також прийняті без
зауважень видані позивачем податкові
накладні, які виписувались на кожну
партію товару та містять посилання на
договір № 11200108 від 22.05.2012р.

Суд зазначає, що в видаткових накладних
відсутні вказівки на вищезазначений
договір, то суд зазначає, що оскільки
ст.9 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
передбачені обов'язкові реквізити
первинних документів, зокрема: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Такий самий перелік реквізитів містить
також і п.2.4 "Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затверджене
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р. N 88.

Отже посилання на договір не є
обов'язковим реквізитом, що повинен
бути зазначений в видатковій
накладній, положеннями договору також
не встановлено яких-небудь додаткових
особливих реквізитів супровідних
документів, що видаються на виконання
умов договору.

Судом встановлено, що між сторонами не
укладались інші договори та не було
інших взаємовідносин та інших
поставок, суд вважає, що поставка
товару згідно видаткових накладних,
які заявлені позивачем, відбувалась в
межах виконання умов договору № 11200108
від 22.05.2012р., що також підтверджується
іншими документами, складеними при
таких поставках.

Крім того суд зазначає про
помилковість позиції відповідача
стосовно того, що при поставці товару
без договору строк оплати без
пред'явлення вимоги не настав, оскільки
відповідно до ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Таким чином відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу.

Відповідачем отриманий товар
оплачений частково. На момент
пред'явлення позову така оплата склала
481114,61 грн., що підтверджується наданими
до матеріалів виписками з банку, під
час розгляду справи в суді
відповідачем оплачено 1000,00 грн.

Таким чином, на момент розгляду справи
відсутній предмет спору в частині
стягнення 1000,00 грн., а тому суд припиняє
провадження у справі в цій частині на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Заборгованість відповідача перед
позивачем за отриманий товар складає
189398,85 грн.

Позивачем на адресу відповідача
направлялась претензія № 2 від 13.06.2013р.
щодо оплати заборгованості за
отриманий товар. Дана претензія
отримана відповідачем 18.06.2013р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, однак
залишена без відповіді, оплата
здійснена частково.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
основний борг у сумі 189398,85 грн., у
зв'язку з чим позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати повністю покладаються на
відповідача, оскільки з його вини
справу було доведено до суду, а
часткова оплата здійснена лише після
звернення позивача з даним позовом до
суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, п. 1-1 ч.1 ст. 80, ст. ст.
82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "АВТРАМАТ" (61038, м. Харків,
Салтівське шосе, буд. 43, код 00236027) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛИМАН-МЕТ" (84404,
Донецька область, м. Красний Лиман, вул.
Матросова, 49, код 37160617) заборгованість
у сумі 189398,85 грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 3808,00 грн.

В частині стягнення заборгованості в
сумі 1000,00 грн. провадження у справі
припинити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 31.01.2014 р.

Суддя Яризько В.О.