ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2014
Справа № 905/7900/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С.

при секретарі судового засідання
Вашето Т.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Приватного малого
підприємства «Донбасс-95», м.Донецьк

до Відповідача: Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія», м.Донецьк

про: стягнення заборгованості у
розмірі 17856,00грн. та 3% річних у сумі
1518,50грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Герасимова Н.О. - за
довіреністю №9/64 від 01.07.13р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне мале підприємство
«Донбасс-95», м.Донецьк звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Відповідача, Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія" про стягнення
заборгованості у розмірі 17856,00грн. та 3%
річних у сумі 1518,50грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором поставки №1314 від 09.11.2010р. у
частині оплати вартості прийнятої ним
продукції, внаслідок чого за останнім
утворилась заборгованість у сумі
17856,00грн., що стало підставою для
нарахування 3% річних у розмірі 1518,50грн.

На підтвердження викладених обставин
Позивач надав копії: договору поставки
№1314 від 09.11.2010р. разом зі специфікацією
до нього, довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей №2778
від 16.11.2010р., податкової накладної №12
від 19.11.2010р., видаткової накладної
№РН-0000178 від 19.11.2010р., рахунку-фактури
№СФ-0000121 від 19.11.2010р., претензії,
рахунку №1/10-1 від 01.10.2010р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 265, 526, 530, 625, 692, 837, 854
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України, ст.1
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідач у своєму відзиві б/н від
11.12.2013р. заборгованість у сумі 17856,00грн.
та 3% річних у розмірі 1518,50грн. визнав в
повному об'ємі.

Ухвалою господарського суду від
17.12.2013р. строк розгляду справи
продовжено на 15 днів до 26.01.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Між Позивачем (Постачальник) та
Відповідачем (Покупець) укладено
договір поставки №1314 від 09.11.2010р. (далі -
Договір) відповідно до умов якого
Постачальник зобов`язується передати у
власність Покупця фронтальну плиту
закидувача (далі - Продукція), а
Покупець зобов`язується прийняти
Продукцію, що постачається у його
власність, та своєчасно оплатити її
вартість, відповідно до умов договору.

Пунктом 1.2. договору визначено, що
номенклатура, кількість та ціна
Продукції оговорюються у
Специфікаціях/Додатках, які є
невід'ємною частиною даного договору.

За умовами п.3.1. договору поставка
продукції здійснюється на умовах EXW,
м.Донецьк, вул. Ревякіна 24І, згідно
«Інкотермс-2000», протягом 5 (п'яти) днів
після отримання заявки отримувача,
якщо інше не оговорено у відповідних
специфікаціях/додатках до Договору.

Згідно п.3.3 договору датою поставки
вважається дата, вказана у
товаросупровідних документах.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
ціна на Продукцію, яка постачається
Постачальником встановлюється
Сторонами у відповідних
специфікаціях/додатках до цього
Договору.

Відповідно до пункту 4.2. договору
розрахунки за Продукцію, що
поставляється, здійснюються Покупцем у
національній валюті України шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника
протягом 10 днів з моменту поставки.

Договір вступає в силу з моменту
(дати) його підписання Сторонами.
Сторони встановлюють, що дата
закінчення строку дії Договору
визначається наступним чином: при
належному виконанні обома Сторонами
своїх зобов'язань, обумовлених цим
Договором, датою закінчення строку дії
Договору є 31.12.2010р., а у випадку
невиконання - датою закінчення строку
дії Договору є дата повного та
належного виконання Сторонами усіх
прийнятих на себе за Договором
зобов'язань. (п.8.1. договору).

Договір підписаний Сторонами та
скріплений печатками підприємств.

Специфікацією до договору №1314 від
09.11.2010р. сторони погодили найменування
продукції, що буде поставлятися, а
саме: фронтальна плита закидувача ЗП-600
- 6шт, ціна без ПДВ 2480,00грн., вартість
продукції - 17856,00грн.

На виконання умов договору позивач
поставив на адресу відповідача
Продукцію, що підтверджується
видатковою накладною №РН-0000178 від
19.11.2010р. на суму 17856,00грн. Факт отримання
відповідачем продукції
підтверджується підписом представника
відповідача у вказаній накладній та
довіреністю на отримання
товарно-матеріальних цінностей №2778
від 16.11.2010р.

Відповідачу був виставлений рахунок на
оплату №СФ-0000121 від 19.11.2010р. на суму
17856,00грн.

Як встановлено матеріалами справи,
Відповідач отриманий товар у
передбачені умовами договором
строки не оплатив.

Претензією №12/06 від 12.06.2013р. позивач
звернувся до відповідача з вимогою
погасити заборгованість. Дана
претензія була залишена відповідачем
без відповіді та задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з огляду на наступне:

За приписами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Як встановлено матеріалами справи,
відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо повного та своєчасного розрахунку
за отриману Продукцію не виконав у
зв'язку з чим за відповідачем виникла
сума боргу у розмірі 17856,00грн.

В судовому засіданні Відповідач
підтвердив факт отримання спірного
товару та наявність заборгованості у
розмірі 17856,00грн.

На підставі зазначеного, факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за спірним Договором
перед позивачем підтверджено
наявними в матеріалах справи доказами,
на підставі чого суд дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
вимог позивача про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі
17856,00грн. за спірним Договором.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, за
вимогою кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
відсотки річних від простроченої суми,
якщо інший розмір не встановлений
договором або законом.

Керуючись вищенаведеною нормою
закону, позивачем було здійснено
нарахування 3% річних у розмірі
1518,50грн. за період з 01.12.2010р. по 01.10.2013р.
та пред`явлено до стягнення зазначену
суму.

Враховуючи, що матеріалами справи
доведений факт порушення відповідачем
строків оплати, господарський суд
перевіривши розрахунок позивача
стосовно нарахування 3% річних,
приймаючи до уваги межі позовних вимог,
дійшов висновку, що позовні вимоги у
цій частині підлягають задоволенню у
повному обсязі.

У відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати відносяться на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного малого
підприємства «Донбасс-95», м.Донецьк до
Державного підприємства "Донецька
вугільна енергетична компанія",
м.Донецьк про стягнення заборгованості
у розмірі 17856,00грн. та 3% річних у сумі
1518,50грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства "Донецька вугільна
енергетична компанія", м. Донецьк (83001,
м.Донецьк, Ворошиловський район,
вул.Артема, буд.63, ) на
користь Приватного малого
підприємства «Донбасс-95», м.Донецьк
(83117, м.Донецьк, вул.Висоцького, 12/29, р/р
80 в ПАО «Укрбізнесбанк», МФО 334969,
, ІНН 50) заборгованість
у розмірі 17856,00грн. та 3% річних у сумі
1518,50грн.

3. Стягнути з Державного підприємства
"Донецька вугільна енергетична
компанія", м. Донецьк (83001, Донецька
область, м.Донецьк, Ворошиловський
район, вул.Артема, буд.63, ) на
користь Приватного малого
підприємства «Донбасс-95», м.Донецьк
(83117, м.Донецьк, вул.Висоцького, 12/29, р/р
80 в ПАО «Укрбізнесбанк», МФО 334969,
, ІНН 50) витрати зі
сплати судового збору у розмірі
1720,50грн.

4.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. У судовому засіданні 23.01.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення підписано
27.01.2014р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко