ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.14р. Справа № 904/9016/13

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 15 720,12 грн. плати за
користування вагонами і збору за
зберігання вантажу

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

від позивача - Шуба Я.С., представника за
довіреністю № 33 від 01 січня 2014р.

від відповідача - Невмержицька О.М..,
представник за довіреністю № 52-16/107 від
30.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
15 720,12 грн. плати за користування
вагонами і збору за зберігання вантажу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Залізницею (Позивачем) прийняті до
перевезення на адресу одержувача - ВАТ
"Південний ГЗК" (Відповідача) власні
вагони, які на шляху прямування,
відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил
користування вагонами, були затримані
за наказами № 299 від 15.05.13р. та 314 від
18.05.13р. через зайнятість колій на
станції призначення Кривий Ріг, у
зв'язку з несвоєчасним забиранням
Відповідачем вантажу на свою під'їзну
колію. Станціями затримки Апостолове,
Тік та призначення Кривий Ріг
оформлені відповідні акти форми ГУ-23а,
ГУ-23, на підставі яких розрахована
плата за користування спірними
вагонами за відомостями плати ф.ГУ-46
220599575, 19059556, 19059555, 19059554, 26059579, 26059580, 21059561,
21059560, 20059557 в сумі 14 822,52 грн., збір за
зберігання вантажу у накопичувальній
картці №20059138 в сумі 897,60грн., що, на
думку Позивача, підлягає стягненню на
його користь.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи
тим, що Позивачем не доведено
правомірність затримки вагонів на
підходах до станції призначення на
підставі наказів № 299 від 15.05.13р. та № 314
від 18.05.13р., у зв'язку з наявністю
вільних колій на станції призначення,
порушенням Позивачем вимог ЄТП щодо
часу, встановленого на обробку,
використанням під накопичення колій не
призначених для цього, а також
неправомірним знаходження на коліях
поїздів, з якими не проводяться жодні
технологічні операції - була знижена
пропускна спроможність не тільки
станції призначення але і станцій
підходів до неї. Таким чином, оскільки
вина Відповідача у затримці вагонів за
спірними наказами на шляху прямування -
відсутня, з огляду на те, що доводи
Позивача щодо начебто зайнятості колій
на станції призначення з вини
Відповідача спростовуються фактично
зайнятістю колій безпосередньо
Позивачем, тобто з вини Позивача та
наявністю достатньої кількістю
вільних колії, відповідно позовні
вимоги Позивач про стягнення 15 720,12
грн. є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

14.01.14р. Відповідач надав додаткові
пояснення щодо розрахунку суми
позовних вимог та контррозрахунок
стягуваної суми, згідно з яким 2 871,65 грн.
Позивачем нараховані безпідставно.

Від ПАТ "Південний ГЗК" надійшло
клопотання за вих. № 56-16/52 від 24.01.14р. про
зміну найменування Відповідача у
справі: з Відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00) на Публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00). Суд вважає, що клопотання
підлягає задоволенню.

В засіданні оголошувалась перерва до
03.02.14р. о 10:00 год.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.2008р. ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (далі
- ВАТ "ПівдГЗК" та/або Позивач, Власник
колії, Вантажовласник) з Державним
підприємством "Придніпровська
залізниця" (далі - ДП "Придніпровська
залізниця" та/або Відповідач,
Залізниця) укладено договір про
експлуатацію під'їзної залізничної
колії ВАТ "ПівдГЗК", яка примикає до ст.
Кривий Ріг Придніпровської залізниці
№ ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч (далі Договір).

Пунктами 5, 10 Договору визначено, що
передача (здача) вагонів для під'їзної
колії здійснюється для порожніх
вагонів під навантаження та
завантажені через інтервал часу - 1,5
години, тобто на станції Кривий Ріг
згідно цієї домовленості повинна
знаходитись вільна колія для прийому -
передачі вагонів віддля ВАТ "Південний
ГЗК".

Згідно з п.6 Договору вагони для
під'їзної колії подається локомотивом
залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна.

Про готовність вагонів до забирання
диспетчер цеху зовнішнього транспорту
УЗТ по прямому телефонному зв'язку
повідомляє старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг.
Повідомлення передається не пізніше.
Ніж за 2,0 години до фактичної здачі
вагонів з реєстрацією у книзі
повідомлень форми ГУ-2 (п. 8 Договору).

За даними Позивача, у травні 2013р.
Залізницею прийняті до перевезення на
адресу Відповідача власні вагони за
накладними: 40845224, 40845265, 40846180, 40847527, 40845240,
40838989, 47688718, 47532858, 47563526, 47563549, 47563614, 47563259,
47563515. Однак, на шляху прямування, з
посиланням на п. 9, 10 Правил
користування вагонами, ці вагони були
затримані за наказами № 299 від 15.05.13р. та
314 від 18.05.13р. через зайнятість колій на
станції призначення Кривий Ріг, у
зв'язку з несвоєчасним забиранням
вантажу на свою під'їзну колію
одержувачем - Відповідачем.

Накази про затримку спірних вагонів на
підходах до станції призначення видані
через наявність на коліях станції
призначення - Кривий Ріг неприйнятих
Відповідачем вагонів, що надійшли на
його адресу. За цим фактом станціями
затримки Апостолове і Тік, у порядку
передбаченому п.9, 10 Правил
користування вагонами та контейнерами,
складено акти про затримку вагонів
форми ГУ-23а № 27 від 15.05.13р., № 2 від
18.05.13р., акти загальної форми ГУ-23 №1921
від 15.05.13р., №1922 від 17.05.13р., №58 від 18.05.13р.
та станцією призначення Кривий Ріг
вчасно повідомлено представникам
Відповідача про затримку цих вагонів.

За увесь період затримки вагонів за
наказами № 299, 314 складені акти
загальної форми ГУ-23 про несвоєчасне
забирання Відповідачем вантажу з колій
станції Кривий Ріг, що надійшов на його
адресу, тобто засвідчують зайнятість з
13.05.13р. до 20.05.13р. колій станції вагонами,
адресованими Відповідачеві (акти 4158,
4169, 4170, 4171, 4172, 4173, 4174, 4175, 4176, 4177, 4178, 4179, 4180,
4181, 4201, 4202, 4203, 4216, 4231, 4234, 4235, 4240, 4241, 4243, 4244,
4247, 4248, 4252, 4253, 4254, 4255, 4258, 4263, 4293, 4294 4295).

За користування вагонами Позивачем
складено відомості плати Ф.ГУ-46 № 22059575,
19059556, 19059555, 19059554, 26059579, 26059580, 21059561, 21059560,
20059557 на суму 14 822,52 грн., збір за
зберігання вантажу відображено у
накопичувальній картці №20059138 на суму
897,60грн. У зазначених документах
працівники Відповідача зазначили про
відмову від оплати за наказами № 299, 314,
оскільки колії були вільні, вагони
прийняти могли.

Позивач вважає заперечення
Відповідача у погоджені відомостей
плати й відмови від оплати за
користування вагонами і збору за
зберігання вантажу безпідставними,
так як Залізниця не мала можливості
доставити дані вагони на станцію
призначення, бо на інших коліях
знаходилися вагони, своєчасно не
вивезені Відповідачем на свою під'їзну
колію і ці факти засвідчені в актах
загальної форми ГУ-23, складених
відповідно до п.3 Правил складання
актів. Колії, що періодично
звільнялись, Позивач використовував
для обгону локомотиву чи проведення
маневрових робіт.

Зайнятість приймально-відправних
колій на станції Кривий Ріг, згідно
технологічного процесу роботи станції
планує поїзний диспетчер дирекції, з
урахуванням підводу під навантаження
вагонів, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів з Південного ГЗК, обгону
локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій на станції.
Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з
руху поїздів і маневрової роботи на
залізницях України визначено, що
приймання поїздів на станцію має
проводитись тільки на вільні колії, які
призначені для цього
технічно-розпорядчим актом станції.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

Згідно з п. 71 Статуту залізниць України
(далі Статут) взаємовідносини
залізниці з підприємством, порядок і
умови експлуатації залізничних
під'їзних колій, визначаються
договором; порядок подачі і забирання
вагонів і контейнерів на залізничній
під'їзній колії встановлюється
договором на експлуатацію залізничної
колії (договором на подачу та забирання
вагонів).

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України, яка
кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908
та ст.920 ЦК України, умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами; сторони
можуть передбачити в договорі також
інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству та додаткову
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань.

У п. 42 Статуту визначено, що залізниця
зобов'язана повідомити одержувача в
день прибуття вантажу або до 12-ої
години наступного дня. Порядок і
способи повідомлення встановлюються
начальником станції. Одержувач може
визначити спосіб повідомлення. Якщо
залізниця не повідомить про прибуття
вантажу, одержувач звільняється від
внесення плати за користування
вагонами (контейнерами) і за зберігання
вантажу до того часу, як буде
надіслано повідомлення. За угодою
між одержувачем і станцією вагони
(контейнери) можуть подаватися без
попереднього повідомлення.

Відповідно до п. 46 Статуту одержувач
зобов'язаний прийняти і вивезти зі
станції вантаж, що надійшов на його
адресу; терміни вивезення і порядок
зберігання вантажів установлюються
Правилами; вантажі, що прибули,
зберігаються на станції безкоштовно
протягом доби; цей термін обчислюється
з 24-ої години дати вивантаження вантажу
(контейнера) засобами залізниці або з
24-ої години дати подачі вагонів під
вивантаження засобами одержувача; за
зберігання вантажу на станції понад
зазначений термін справляється плата,
встановлена тарифом.

Згідно з п.119 Статуту за користування
вагонами і контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами;
зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства; за час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Облік часу користування вагонами та
нарахування плати за користування ними
провадиться на станціях відправлення
та призначення за Відомістю плати за
користування вагонами форми ГУ-46, яка
складається на підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів форми ГУ-45,
Повідомлення про закінчення вантажних
операцій з вагонами, Актів про затримку
вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної
форми ГУ-23 (п. 3 розділу ІІ Правил
користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до п 4 розділу ІІ Правил
користування вагонами і контейнерами
відомості плати за користування
вагонами складаються на вагони, що
подаються під навантаження та
вивантаження, є документами обліку
часу перебування вагонів у пунктах
навантаження та вивантаження та на
під'їзних коліях і містять розрахунки
платежів за користування вагонами; у
разі непогодження даних, зазначених у
відомості, представник
вантажовласника зобов'язаний
підписати відомість із зауваженнями;
час користування вагонами
обчислюється з моменту їх передачі
вантажовласникові до моменту їх
фактичного прийняття від
вантажовласника; час передання вагонів
залізницею вантажовласнику, а також
вантажовласником залізниці
зазначається у Пам'ятці про
подавання/забирання вагонів, яка
оформляється після закінчення
приймально-здавальних операцій;
пам'ятка підписується відповідальною
особою станції і вантажовласника.

Усі завантажені вагони, а також порожні
вагони, які належать підприємствам,
організаціям, портам, установам і
громадянам, та орендовані ними, що
знаходяться на станціях і на підходах
до них в очікуванні подавання під
вантажні або інші операції з причин,
які залежать від вантажовласника, є
такими, що перебувають у користуванні
вантажовласника (п. 6 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами).

Згідно з п. 8 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами у
разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції і
вантажовласника; в акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери.

При цьому, п. 3 Правил складання актів
визначено, що Акти загальної форми
складаються для засвідчення обставин,
що виникли в процесі перевезення
вантажу, багажу та вантажобагажу і
можуть бути підставою для матеріальної
відповідальності:… в інших випадках
для засвідчення обставин, які можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності, якщо при цьому не
потрібне складання комерційного акта.
Акт загальної форми підписується
особами, які беруть участь у
засвідченні обставин, що стали
підставою для складання акта, але не
менше як двома особами.

Про затримку вагонів і контейнерів з
вини вантажовласника на підходах до
станції призначення залізниця видає
наказ; наказ підписується посадовою
особою, визначеною начальником
залізниці (п. 9 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами
облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією; усі дані, вказані в цьому
акті, передаються станцією у
"Повідомленні про затримку вагонів" до
інформаційно-обчислювального центру
залізниці та на станцію призначення;
акт про затримку вагонів складається у
трьох екземплярах - один залишається на
станції затримки і два додаються до
перевізних документів; станція
призначення інформує вантажовласника
про затримку вагонів з його вини,
передаючи йому копію Повідомлення про
затримку вагонів не пізніше двох годин
після його отримання (телефонограмою,
телеграфом, поштовим зв'язком, через
посильних, факсом або іншим способом,
установленим начальником станції за
погодженням з вантажовласником).

Згідно з п. 12 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами
загальний час, за який вноситься
вантажовласником плата залізниці за
користування вагонами, включає час
затримки вагонів з його вини та час
перебування їх у безпосередньому
розпорядженні вантажовласника; час до
30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і
більше враховується як повна година

Збір за зберігання вантажу
розраховується згідно з п.8 Правил
зберігання вантажів, яким передбачено,
що збір за зберігання вантажів у
вагонах (контейнерах) у разі затримки
їх з вини одержувача (відправника)
після закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї, на прикордонних,
припортових станціях тощо).

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених
вище причин, крім того надав
контррозрахунок стягуваної суми та
додаткові пояснення щодо розрахунку
суми позовних вимог.

Перевіривши розрахунок Позивача,
контррозрахунок Відповідача в частині
нарахованого збору за зберігання
вантажу та плати за користування
вагонами, господарський суд
погоджується з контррозрахунком
Відповідача, оскільки: у накладних №
47563523, 47563549, 47563614, 47563259, 47563515 одержувачем
вантажу зазначено не Відповідача, а ДП
"Український транспортно-логістичний
центр", відповідно збір за зберігання
вантажу слід розраховувати не за 51
вагон, а за 46 вагонів, а у грошовому
виразі це буде 809,64 грн., а не 897,60 грн., як
розраховано Позивачем. Крім того, за
відомістю плати за користування
вагонами №22059575 на 8 вагонів,
затриманих на станції Апостолове за
актом про затримку вагонів №27 від
15.05.13р. Позивачем плата за користування
вагонами нарахована за 50 год. 31 хв.,
проте невірно застосований тариф. Так,
згідно з Тарифним керівництвом №1
ставка плати за 1 вагон за 51 год.
(фактичний час округлюється) становить
302,20 грн., який множиться на коефіцієнт -
1,243 і на 50%, всього плата становить 1 802,88
грн. (з ПДВ). За наказом №314 від 18.05.13р. за
відомістю плати за користування
вагонами № 21059560 Позивачем за
користування вагоном №56954472 затриманим
на станції Тік нараховано 13,56 грн. Однак
з урахуванням часу затримки 13 год. 24 хв.,
який має округлюватись до 13 год., плата
за 1 вагон становить 11,16 грн. (з ПДВ).
Решта розрахунків Позивачем проведена
вірно.

У решті позовних вимог суд приймає
позицію Позивача й не погоджується з
доводами Відповдіача.

Так, матеріалами справи
підтверджується факт затримки вагонів
на станції Кривий Ріг, адресованих
Відповідачеві з його ж вини, що у свою
чергу стало причиною затримки вагонів
на станції Апостолове й Тік (накази №
299,314), які направлялися Відповідачеві.
Затримка вагонів на станції Кривий ріг
у період з 13.05.13р. до 20.05.13р.
підтверджується актами загальної
форми № 4158, 4169, 4170, 4171, 4172, 4173, 4174, 4175, 4176,
4177, 4178, 4179, 4180, 4181, 4201, 4202, 4203, 4216, 4231, 4234, 4235,
4240, 4241, 4243, 4244, 4247, 4248, 4252, 4253, 4254, 4255, 4258, 4263,
4293, 4294 4295, копії яких містяться у
матеріалах справи. Також затримка
вагонів на коліях станції у зазначений
період підтверджується положенням
зайнятості колій по станції Кривий Ріг,
наданим Позивачем. Про затримку
вагонів Позивачем своєчасно
повідомлялося Відповідачеві, про що
свідчать записи у книзі повідомлень
форми ГУ-2. При цьому, Відповідач не
надав доказів повідомлення Позивача
про готовність забирання вагонів зі
станції. При цьому, суд вважає
обґрунтованою позицію Залізниці, що
для видачі наказів про затримку
вагонів достатньо понаднормової
затримки вагонів хоча б на одній колії
станції призначення з вини
Відповідача, оскільки станція
призначення використовується не лише
для надання послуг Відповідачеві, а й
для надання послуг іншим особам, для
чого на станції має бути достатньо
вільних колій для проходу поїздів,
маневрової роботи, обробки вагонів й
ін.

Крім того, з урахуванням матеріалів
справи та пояснень сторін, про те, що на
станції призначення - Кривий Ріг
відсутні прийомоздавальники
Відповідача, оскільки фактично
станцією призначення для Відповідача є
станція Допоміжна, яка відсутня у
тарифному керівництві, суд
погоджується з позицією Позивача про
можливість застосування до даних
відносин п. 3 Правил складання актів,
підписання вище наведених актів
загальної форми двома представниками
Позивача, що є належним засвідченням
обстави які у них зазначені й,
відповідно, вони є належними
документами, які засвідчують обставин,
що виникли в процесі перевезення
вантажу і можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
Відповідача . При цьому, Відповідач не
надав доказів вжиття заходів для
забезпечення присутності на станції
Кривий Ріг його прийомоздавальників чи
створення Позивачем перешкод для
забезпечення присутності на станції
Кривий Ріг прийомоздавальників
Відповідача. Ці обставини суд розцінює,
як неналежне виконання Відповідачем
своїх обов'язків, умисне створення
обставин, які унеможливлюють складання
Позивачем актів загальної форми у
порядку передбаченому п. 8 розділу ІІІ
Правил користування вагонами, що є
порушенням загальних принципів
господарювання, передбачених
Господарським кодексом України й
іншими нормативними актами.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню, стягненню підлягають 12
848,47 грн.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на обидві сторони,
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Клопотання Відповідача за вих. № 56-16/52
від 24.01.14р. задовольнити, змінити його
найменування у справі з Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00) на Публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (код
ЄДРПОУ 001 910 00).

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", 50026,
м.Кривий Ріг (код ЄДРПОУ 001 910 00) на
користь Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", 49600,
м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108
(код ЄДРПОУ 010 738 28) 12 848,47 грн. - плати за
користування вагонами і збору за
зберігання вантажу, 1 406,21 грн. - судового
збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане _________________