ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

?11? лютого 2014 року
справа № 927/16/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр Папір»,

юридична адреса: 07403, Київська область,
м. Бровари, вул. Залізнична, 4

поштова адреса: 03680, м. Київ, пр-т.
Академіка Глушкова, 1-Б, павільйон № 71

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аір-Поліграф»,

17500, Чернігівська область, Прилуцький
район, м. Прилуки, вул. Пирятинська, б. 129

17500, Чернігівська область, Прилуцький
район, м. Прилуки, вул. Київська, 325

Предмет спору: про стягнення
заборгованості в сумі 79246,23 грн.

Суддя Мурашко І.Г.

Представники сторін:

від позивача : Довбик М.О. довіреність №
31/10-03 від 01.12.2013 р. представник

від відповідача : не з'явився

В судовому засіданні 11.02.2014 р. на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр Папір»
заявлено позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аір -
Поліграф» про стягнення 100917,39 грн.
заборгованості, з якої 68466,87 грн. сума
основного боргу, 1674,06 грн. пені за
період з 18.10.2013 р. по 09.12.2013 р., включно,
3863,22 грн. 30% річних за той же період, 26913,24
грн. штрафу. Позовні вимоги
обґрунтовані неналежним виконанням
відповідачем умов договору
купівлі-продажу № 016/К від 15.11.2011 р.

Від позивача надійшла заява № 17/01-03 від
17.01.2014 р. про зменшення позовних вимог в
частині стягнення суми основного
боргу в розмірі 34456,80 грн. у зв'язку з
частковою сплатою відповідачем суми
основного боргу, що підтверджено
банківськими виписками від 16.12.2013р. та
від 30.12.2013р., які залучені судом до
матеріалів справи (а.с. 31-35). Крім того, в
заяві міститься вимога про збільшення
позовних вимог в частині стягнення
суми основного боргу в розмірі 12785,64
грн. в зв'язку з настанням 12.12.2013р.
строку виконання зобов'язання
відповідачем за видатковою накладною
№ КБ-0002325 від 28.11.2013 р. (а.с. 36). Згідно
наданої заяви, позивач просить
стягнути з відповідача 46795,71 грн. суми
основної заборгованості, 1674,06 грн. пені
за період з 18.10.2013 р. по 09.12.2013 р., включно,
3863,22 грн. 30% річних за той же період, 26913,24
грн. штрафу.

Заява підписана керівником позивача,
до заяви додані докази її направлення
на адресу відповідача. Судом
перевірено сплату судового збору щодо
заявлених позовних вимог. Суд заяву
прийняв, справа розглядається з
урахуванням поданої заяви.

29.01.2014 року від позивача, на підставі
п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України ,
надійшла заява про припинення
провадження по справі в частині
основного боргу у розмірі 46795,71 грн., у
зв'язку із сплатою суми основного боргу
відповідачем після порушення
провадження по справі. В частині
нарахування пені у розмірі 1674,06 грн. за
період з 18.10.2013 р. по 09.12.2013 р., 3863,22 грн. ,
30% річних за той же період, 26913,24 грн.
штрафу, позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в заявленому
розмірі (а.с. 58).

Суд заяву прийняв, справа
розглядається з урахуванням поданої
заяви.

Відповідач відзив на позов не надав,
проти позовних вимог не заперечив, у
судове засідання не з'явився,
уповноваженого представника не
направив, про дату, час та місце
судового засідання був двічі
повідомлений за його поштовою та
юридичною адресами (а.с. 30, 53, 54, 64, 65).

Розгляд справи відкладався ухвалами
суду від 20.01.2014 р., 29.01.2014 р., в яких,
зокрема, відповідач був попереджений
про можливість надіслати до суду
поштовим зв'язком відзиву на позов та
документи, в разі неможливості
з'явитись в судове засідання, однак,
відповідач наданими йому правами не
скористався, будь-яких документів, заяв
чи клопотань до суду не надіслав.

Зважаючи на те, що згідно ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, неявка представника
відповідача у судове засідання, не
подання ним відзиву на позов не є
перешкодами для розгляду справи за
наявними доказами у порядку ст. 75
Господарського кодексу України.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши повноважного
представника позивача, суд , -

Встановив:

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

15.11.2011 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Прем'єр
Папір» (продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Аір -
Поліграф» (покупець) укладено договір
купівлі-продажу № 016/К (а.с.14-17).

Згідно з п.1.1 договору продавець
зобов'язується постачати покупцю
папір, картон, плівки та іншу
целюлозно-паперову продукцію (надалі -
товар), а покупець зобов'язується
прийняти товар та своєчасно здійснити
його оплату на умовах договору.

Товар відвантажується покупцеві
на умовах ЕХW (в редакції «Інкотермс
2000») зі складу продавця. Завантаження
товару на складі продавця здійснюється
за рахунок продавця у присутності
представника покупця. Продавець надає
покупцю необхідні документи (накладну
на товар, податкову накладну).
Підтвердженням передачі товару від
продавця до покупця є підпис
представника покупця на накладній та
надання продавцю довіреність на
отримання товарно-матеріальних
цінностей (п.п. 2.4 - 2.6 договору).

Підписанням накладної покупець
підтверджує належну якість та
кількість отриманого на підставі
накладної товару, а також
неушкодженість заводської упаковки, в
яку запаковано товар і наявність
маркувальних ярликів. В момент
передачі товару покупець передає
продавцю оформлену в установленому
порядку довіреність на отримання
товарно-матеріальних цінностей
(оригінал). Наявність у продавця
оригіналу вказаної довіреності є
достатнім підтвердження отримання
покупцем вказаних у довіреності
товарно-матеріальних цінностей
належної якості у неушкодженій
заводській упаковці з наявними
маркувальними ярликами (п. 3.4 договору).

Асортимент, кількість, ціна
поставки товару вказуються в та/або
рахунках-фактурах та/або накладних на
товар, що є невід'ємною частиною даного
договору. Загальна сума договору
визначається як загальна сума поставок
за цим договором з врахуванням ПДВ (п.п.
4.1, 4.3 договору).

Розрахунок за товар здійснюється
в безготівковому порядку, шляхом
перерахування покупцем грошових
коштів на поточний рахунок продавця
впродовж 14 календарних днів з моменту
одержання товару на підставі
видаткових накладних. Товар вважається
оплаченим з дня надходження цієї суми
грошових коштів на розрахунковий
рахунок продавця. (п.п. 5.1 договору).

На виконання умов договору
позивачем відповідно до видаткових
накладних № КБ-0001958 від 03.10.2013 р. на суму
95356,80 грн., № КБ-0001959 від 03.10.2013 р. на суму
16254 грн., № КБ-0002032 від 11.10.2013 р. на суму
21756,07 грн., (а.с. 18-20), поставлено, а
відповідачем в особі Фролова О.П. на
підставі довіреностей № 915 від 02.10.2013
р., № 943 від 11.10.2013 р. (а.с. 21-22) отримано
товар на загальну суму 133366,87 грн.

Відповідач за отриманий товар
розрахувався частково сплативши 64900
грн. з порушенням строків оплати (п. 5.1
договору), що підтверджується наданими
банківськими виписками (а.с. 23-26).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України ,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні від 20.01.2013 р.
від позивача надійшла заява № 17/01-03 від
17.01.2014 р., відповідно до якої позивач
просить зменшити суму основного боргу
на 34456,80 грн. у зв'язку з частковою
сплатою боргу відповідачем, що
підтверджено банківськими виписками
від 16.12.2013 р. та від 30.12.2013 р. (а.с.31-35), а
також збільшити суму основного боргу
на 12785,64 грн. , у зв'язку з настанням
права вимоги 13.12.2013 р. за видатковою
накладною № КБ - 0002325 від 28.11.2013 р. ,
згідно якої на виконання умов спірного
договору позивачем було поставлено, а
відповідачем в особі Фролова О.П. на
підставі довіреності № 1072 від 27.11.2013 р.
отримано товар на загальну суму 12785,64
грн. (а.с. 36-37).

Сума основного боргу заявлена до
стягнення за спірним договором в
розмірі 46795,71 грн. підтверджується
також актом звірки розрахунків станом
на 31.12.2013 рік, що підписаний та
скріплений печатками обох сторін (а.с.
39).

У судовому засіданні від 29.01.2014 року
позивачем надана заява про припинення
провадження по справі в частині
стягнення основного боргу в сумі 46795,71
грн. (а.с. 58), у зв'язку із сплатою боргу
відповідачем після порушення
провадження по справі.

В судовому засіданні від 11.02.2014 року
позивачем підтримано заявлене
клопотання про припинення провадження
по справі в частині стягнення суми
основного боргу та надано
документальне підтвердження сплати
боргу відповідачем на суму 46795,71 грн.
(банківські виписки від 17.01.2014 р. на суму
5400 грн., 23.01.2014 р. 17510,07 грн., 28.01.2014 р. на
суму 23885,64 грн.,а.с. 67-71)

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 46795,71 грн. підлягає припиненню за
відсутністю предмету спору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором,
або законом, у тому числі сплата
неустойки (штрафу, пені) та
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності є вчинене учасником
господарських відносин
правопорушення у сфері господарювання.
Аналогічні положення містить стаття 610
Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у
випадку несвоєчасної оплати вартості
товару покупцем, останній сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
товару за кожний день такого
прострочення.

Відповідно до п. 7.3 договору при
порушенні покупцем терміну розрахунку
за товар більше, ніж 14 календарних днів,
покупець зобов'язаний сплатити
продавцю штраф у розмірі 30% від
несплаченої в строк суми.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 р.
пеня, за визначенням частини третьої
статті 549 ЦК України, - це вид неустойки,
що забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення
виконання.Застосування іншого виду
неустойки - штрафу до грошового
зобов'язання законом не передбачено,
що, втім, не виключає можливості його
встановлення в укладеному сторонами
договорі, притому і як самостійний
захід відповідальності, і як такий, що
застосовується поряд з пенею. В
останньому випадку не йдеться про
притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз -
у вигляді сплати неустойки, яка включає
у себе і пеню, і штраф як лише форми її
сплати.

Отже, правомірним є нарахування
позивачем пені та штрафу згідно умов
договору.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 р.
сторони договору можуть зменшити або
збільшити передбачений законом розмір
процентів річних. Якщо укладеним
сторонами договором передбачено
збільшення розміру процентів у зв'язку
з прострочення сплати боргу, розмір
ставки, на яку збільшено проценти, слід
вважати іншим розміром процентів.

Згідно п. 7.4 договору сторони керуючись
ч. 2 ст. 625 ЦКУ домовились, що за
прострочення покупцем терміну
виконання грошового зобов'язання,
вказаного в п. 5.1 договору, покупець
зобов'язаний сплатити продавцю суму
боргу з урахуванням індексу інфляції, а
також 30% річних за користування
грошовими коштами від простроченої
суми за весь час прострочення.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 1674,06 грн. пені за період з
18.10.2013 р. по 09.12.2013 р., включно, 3863,22 грн. 30%
річних за той же період, 26913,24 грн.
штрафу.

Стаття 627 Цивільного кодексу України
передбачає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевіривши розрахунок пені, 30% річних
та штрафу, прийшов до висновку, що
позовні вимоги в частині нарахування
пені, 30% річних та штрафу є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в заявленому обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення позовних
вимог.

З урахуванням зменшення розміру
позовних вимог, судовий збір, що
підлягає стягненню за розгляд поданої
позовної заяви складає 1827 грн.
відповідно п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір». Фактично згідно
платіжного доручення № 2321 від 24.12.2013 р.
позивачем сплачено 2018,35 грн. судового
збору.

Таким чином, поверненню позивачу
підлягає 191,35 грн. зайво сплаченого
судового збору.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 49, 75, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження по справі
в частині основного боргу у розмірі
46795,71 грн. за відсутністю предмета
спору.

2. В іншій частині позовні вимоги
задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аір - Поліграф» (17500,
Чернігівська область, м. Прилуки, вул.
Пирятинська, б. 129, , р/р
868 у філії ВАТ «Держ.Екс.імп.Банк»)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр Папір» (07403,
Київська область, м. Бровари, вул.
Залізнична, буд. 4, , р/р
6501 у філії АБ «Південний» м. Львів,
МФО 385532) 1674,06 грн. пені, 3863,22 грн. 30 %
річних, 26913,24 грн. штрафу, 1827 грн.
судового збору.

4. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр Папір» (07403,
Київська область, м. Бровари, вул.
Залізнична, буд. 4, , р/р
6501 у філії АБ «Південний» м. Львів,
МФО 385532) з Державного бюджету України
(р. 3002, банк отримувача ГУДКСУ у
Чернігівській області, МФО 853592, код
38054398, код бюджетної класифікації 22030001)
191,35 грн. надлишково сплачений судовий
збір, відповідно до платіжного
доручення № 2321 від 24.12.2013 р., оригінал
якого знаходиться в матеріалах справи
№ 927/16/14 Господарського суду
Чернігівської області.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення оформлено відповідно до
ст. 84 Господарського процесуального
кодексу України та підписано 11.02.2014р..

Суддя
І.Г.Мурашко