ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р. Справа № 909/59/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Грици Ю.І.,

при секретарі судового засідання
Ковальчук Р. О.

За участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мануляка
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання матеріали справи за позовом:
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
АДРЕСА_1, 76018, адреса для кореспонденції:
АДРЕСА_2, 76000, ідентифікаційний код
НОМЕР_1 до відповідача: закритого
акціонерного товариства "Триком-ІВА",
АДРЕСА_3 76019, ідентифікаційний про звернення стягнення на
заставлене у відповідності до Договору
застави від 01.05.2013 р. майно, а саме
трансформаторну підстанцію ТП-71 та
внутрішні електромережі.

встановив, що фізична особа-підприємць
ОСОБА_3 звернувся до господарського
суду Івано-Франківської області з
позовом до відповідача: закритого
акціонерного товариства "Триком-ІВА"
про розірвання договору про надання
поворотної фінансової допомоги від
01.05.2013 р. та стягнення заборгованості в
сумі 73 109,95 грн.

Заявою від 27.01.2014 р. позивач позовні
вимоги змінив, просить суд звернути
стягнення на заставлене у
відповідності до Договору застави від
01.05.2013 р. майно, а саме трансформаторну
підстанцію ТП-71 та внутрішні
електромережі, залишивши його (майно)
за позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
Договором про надання поворотної
фінансової допомоги від 01.05.2013 р. щодо
погашення заборгованості в розмірі 73
109,95 грн.

Враховуючи, що в забезпечення
виконання зобов'язання між сторонами
за вищевказаним договором було
укладено Договір застави від 01.05.2013 р.,
предметом якої є трансформаторна
підстанція ТП-71 та внутрішні
електромережі, відповідно до якого
позивач просить суд звернути
стягнення на заставне майно
відповідача в рахунок вищевказаної
заборгованості відповідача як це
передбачено п.4.2 Договору застави.

Відповідач позовні вимоги визнає в
повному об"ємі та не заперечує проти
передачі предмету застави позивачу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає, що позов слід
задоволити, при цьому суд виходив з
того, що 01.05.2013 р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (Позивач) та
закритим акціонерним товариством
"Триком-ІВА" було укладено договір про
надання поворотної фінансової
допомоги № б/н.

Відповідно до п. 1.1. Позивач надає
Відповідачу поворотну фінансову
допомогу, а Відповідач зобов'язується
повернути надані грошові кошти в
порядку та на умовах передбачених
даним Договором.

п. 1.2. договору зазначає, що поворотна
фінансову допомога (надалі допомога) -
це грошова сума коштів в національній
валюті України, передана платнику
податку у користування на визначений
строк відповідно до даного договору,
який не передбачає нарахування
процентів або надання інших видів
компенсацій як плати за користування
такими коштами.

За умовами даного договору Позивач
зобов'язався надати Відповідачу
поворотну фінансову допомогу у розмірі
80 000,00 грн. частинами, розмір кожної
частини узгоджується сторонами та
надається шляхом внесення грошових
коштів до каси Відповідача, що
підтверджується прихідним касовим
ордером (квитанцією). (п.2.1.-2.5. договору).

Відповідно до умов договору Позивач
надав Відповідачу поворотну фінансову
допомогу у розмірі 73 109,95 грн., що
підтверджується квитанціями до
прибуткового касового ордеру № 4 від
16.05.2013 р. на суму 9000,00 грн., № 5 від 17.05.2013
р. на суму 6000,00 грн.., № 6 від 12.06.2013 р. на
суму 3500,00 грн., № 7 від 13.06.2013 р. на суму
3200,00 грн., № 8 від 02.07.2013 р. на суму 10000,00
грн., № 9 від 05.07.2013 р. на суму 5348,00 грн., №
12 від 22.08.2013 р. на суму 9000,00 грн., № 13 від
23.08.2013 р. на суму 4311,95 грн., № 23 від 25.09.2013
р. на суму 10000,00 грн., № 27 від 21.10.2013 р. на
суму 4000,00 грн., № 35 від 25.10.2013 р. на суму
4700,00 грн., № 40 від 18.11.2013 р. на суму 4050,00
грн., які знаходяться в матеріалах
справи.

Згідно п. 3.1 даного Договору поворотна
фінансова допомога підлягає
поверненню Відповідачем в строк до
01.12.2013 р.

Однак, відповідач в супереч умовам
договору не виконав взяті на себе
зобов'язання по поверненню отриманих
грошових коштів, в результаті чого
утворилася заборгованість.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за договором, поворотної
фінансової допомоги 01.05.2013 р. між
сторонами було укладено Договір
застави рухомого майна.

Відповідно до умов Договору застави,
Відповідачем було передано у заставу
Позивачу рухоме майно, предметом якої
є: трансформаторна підстанція ТП-71 та
внутрішні електромережі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3
заставна та експертна вартість яких
становить 82 908,00 грн.

Договір застави набуває чинності з
моменту підписання і діє до повного
виконання Відповідачем всіх
зобов'язань за договором фінансової
допомоги (п.5.1. договору).

Відповідно до умов п. 3.3.4. Договору
застави, за рахунок предмету застави
Позивач має право задовольнити свої
вимоги за основним зобов'язанням (щодо
повернення кредиту, сплати процентів
за користування кредитом, пені, штрафи
та всі інші суми, передбачені кредитним
договором), а також відшкодувати в
повному обсязі всі свої витрати,
пов'язані із реалізацією прав, що
випливають з договору застави (зокрема,
але не виключно, пов'язані із
зверненням стягнення на предмет
застави та його реалізацією, включаючи
витрати на оплату винагороди залученим
експертам, організацію торгів тощо).

Слід зазначити, що у разі невиконання
зобов'язань забезпечених заставою,
Позивач має право звернути стягнення
на предмет застави без звернення до
суду, здійснивши його реалізацію
самостійно або залишити за собою
заставлене майно (п.4.2 договору
застави).

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 572
Цивільного кодексу України
передбачено, що в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не вставлено законом (право
застави).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
заставу", за рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст.
20 ЗУ "Про заставу").

Згідно статті 589 Цивільного кодексу
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

Згідно ст.591 ЦК України, реалізація
предмета застави, на який звернене
стягнення, провадиться шляхом його
продажу з публічних торгів, якщо інше
не встановлено договором або законом.

З викладеного вище, випливає, що
договором передбачений інший порядок
реалізації заставленого майна, а тому
вимоги позивача є обгрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст.34 ГПК України).

У відповідності до ст. 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 19, 20 Закон України "Про заставу",
ст. ст. 526, 530, 546, 572, 589, 590, 629 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 193
Господарського кодексу України, ст. ст.
33, 34, 49, ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Звернути стягнення на рухоме майно, яке
знаходить за адресою: АДРЕСА_3 а саме:
трансформаторну підстанцію ТП-71 та
внутрішні електромережі.

В рахунок погашення заборгованості за
договором про надання поворотної
фінансової допомоги від 01.05.2013 р. в сумі
73 109,95 грн., а також витрат по сплаті
судового збору в сумі 1827,00 грн.,
звернути стягнення на предмет застави
за договором застави № б/н від 01.05.2013 р.,
а саме: трансформаторну підстанцію ТП-71
та внутрішні електромережі, що
належить на праві власності закритого
акціонерного товариства "Триком-ІВА"
(АДРЕСА_3 76019, ідентифікаційний ) шляхом передачі її
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3
(АДРЕСА_1, 76018, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) .

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.02.14 р.

Суддя
Ю.І. Грица

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Дуб'юк Т.Ю. 04.02.2014 р.