ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.Справа № 924/1667/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Субботіної Л.О., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР"
м.Луцьк

до Фізичної особи-підприємця
Вільчинського Валерія Анатолійовича
м.Нетішин Хмельницької області

про стягнення 45 437,27 грн.

Представники сторін: не з'явилися

В судовому засіданні відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТИЙ
ЕКВАТОР" звернувся з позовом до суду
про стягнення 45 437,27 грн. з відповідача -
фізичної особи-підприємця
Вільчинського Валерія Анатолійовича.
На підтвердження позовних вимог
вказує, що 31.03.2013р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу паливно-мастильних
матеріалів з використанням
пластикових смарт-карт на АЗС № С15015. На
виконання умов договору позивач в
період з 01.03.2013р. по 30.04.2013р. передав
відповідачу паливно-мастильних
матеріалів на загальну суму 91 054,41 грн.,
які були частково оплачені
відповідачем на суму 57 500,00 грн. Таким
чином, заборгованість становить 33 554,41
грн. В зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань позивач
нарахував відповідачу 2 836,96 грн. пені,
1677,72 грн. штрафу та 7 368,18 грн. 35 % річних.

Позивач в судове засідання
повноважного представника не направив,
проте, на адресу суду надіслав
клопотання про розгляд справи без
участі його представника. Вказує, що з
моменту подання позовної заяви
відповідачем не було здійснено жодних
оплат, сума боргу не змінилась, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки не
повідомив, письмового відзиву на позов
не подав. Судом враховується, що
відповідно до ст. 64 ГПК України із
змінами, внесеними згідно Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07.07.2010р. №2453-VІ, які вступили
в дію 30.07.2010р., ухвали надсилаються
сторонам за адресою місцезнаходження
(місця проживання) сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала вручена
їм належним чином. Аналогічна позиція
викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Ухвали суду від 26.12.2013р. та 20.01.2013р.
надсилались відповідачу за адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Таким чином,
відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, проте, повноважних
представників в судове засідання не
направив, відзиву на позовну заяву та
письмових пояснень по суті позовних
вимог не подав.

Тому суд приходить до висновку про
можливість розгляду справи за наявними
в ній матеріалами відповідно до ст. 75
ГПК України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

21.03.2013р. між товариством з обмеженою
відповідальністю „ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР"
(далі - продавець) та фізичною
особою-підприємцем Вільчинським
Валерієм Анатолійовичем (далі -
покупець) було укладено договір № С15015
купівлі-продажу паливно-мастильних
матеріалів з використанням смарт-карт
на АЗС (далі - договір), згідно п. 2.1 якого
продавець зобов'язувався передати у
власність покупця через АЗС, що
розміщені на території України з
використанням смарт-карт
паливно-мастильні матеріали, а
покупець зобов'язувався приймати у
власність ПММ та оплачувати їх
вартість.

Згідно п. 2.3 договору в редакції,
викладеній у доповненні № 1 до договору
№ С15015 від 21.03.2013р. купівлі-продажу
паливно-мастильних матеріалів з
використанням смарт-карт на АЗС,
продавець передає у тимчасове
користування покупцю смарт-карти на
умовах додатково погоджених сторонами
в даному договорі.

Продавець постачає покупцю ПММ
частинами на умовах EXW франко-термінали
АЗС шляхом вибірки покупцем ПММ з АЗС.
Враховуючи періодичність та
ритмічність поставок ПММ протягом дії
даного договору, продавець формує
протягом місяця накладні на відпуск
товарно-матеріальних цінностей та
податкові накладні. При цьому по факту
відпуску ПММ продавцем за відповідний
період надається покупцю для
підписання акт приймання-передачі та
видаткова накладна. Акт
приймання-передачі підтверджує факт
передачі ПММ у власність покупця за
відповідний період (п.п. 3.1, 3.7 договору).

Положеннями п. 4.1 договору передбачено,
що ціна ПММ визначається на момент
поставки (вибірки) згідно зазначеної
ціни на кожну марку ПММ в
інформаційному табло АЗС. Сторони
погодили, що ціна ПММ є узгодженою, коли
покупець здійснили вибірку ПММ з АЗС на
умовах даного договору та отримали
документ, що визначений у п. 3.5.

Оплата покупцем вартості відпущених
(поставлених) ПММ здійснюється
періодично протягом 3 календарних днів
з моменту фактичного отримання
покупцем ПММ на АЗС. При цьому оплата
здійснюється за ціною встановленою на
день відпуску ПММ (п. 4.4 договору).

Відповідальність сторін передбачена
розділом 9 договору. Так, згідно п. 9.2
договору у випадку непроведення
розрахунків покупцем згідно умов
розділу 4 договору, покупець
зобов'язується на користь продавця
сплатити пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочки, а у випадку непогашення
заборгованості протягом більш як 30
календарних днів з моменту виникнення
такої заборгованості, покупець
зобов'язаний додатково, крім пені,
сплатити на користь продавця штраф в
розмірі 5 % від суми заборгованості.
Покупець, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
продавця повинен сплатити проценти в
розмірі 35 % річних від суми
заборгованості за кожен день
прострочки згідно зі ст. 625 Цивільного
кодексу України (п. 9.3 договору).

Даний договір набирає сили з моменту
його підписання сторонами та діє
протягом 1 року, але в будь-якому
випадку до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань по даному договору (п.
12.1 договору).

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений печатками.

21.03.2013р. сторонами було підписано акт
приймання-передачі № 1, згідно якого
продавець передав, а покупець прийняв
смарт-карти у кількості 3 шт.

На виконання умов договору № С15015 від
21.03.2013р. купівлі-продажу
паливно-мастильних матеріалів з
використанням смарт-карт на АЗС
позивач реалізував відповідачу
дизельне паливо на загальну суму 91 054,41
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі ПММ за період з
01.03.2013р. по 30.04.2013р., видатковими
накладними № 21019 від 31.03.2013р., № 21018 від
31.03.2013р., № 24192 від 30.04.2013 р., № 24191 від
30.04.2013р., актом звірки
взаєморозрахунків за квітень 2013 року,
які підписані сторонами та скріплені
їх печатками.

Відповідач за отримані
паливно-мастильні матеріали
розрахувався лише частково на суму
57500,00 грн., що підтверджується довідкою
Волинського регіонального відділення
ПАТ "Банк інвестицій та заощаджень" №
1301 від 19.12.2013р.

Тому позивач звернувся до суду із
позовом про стягнення з відповідача 33
554,41 грн. основного боргу, а також пені,
штрафу та 35 % річних.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом враховується
наступне:

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст.11 ЦК України та ст.174 ГК
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В силу зобов'язання боржник
зобов'язаний вчинити на користь
кредитора певну дію, в тому числі
сплатити борг, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173
ГК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається з правовідносин, що
виникли між сторонами їм притаманні
ознаки, що характеризують цивільні
відносини, які виникають з договорів
купівлі-продажу. Так, у відповідності
до умов договору № С15015 від 21.03.2013р.
купівлі-продажу паливно-мастильних
матеріалів з використанням смарт-карт
на АЗС позивач передав у власність
відповідача паливно-мастильні
матеріали, загальною вартістю 91 054,41
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі ПММ за період з
01.03.2013р. по 30.04.2013р., видатковими
накладними № 21019 від 31.03.2013р., № 21018 від
31.03.2013р., № 24192 від 30.04.2013 р., № 24191 від
30.04.2013р., а відповідач зобов'язувався
оплатити їх у встановлені договором
строки.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно п. 4.4 договору оплата покупцем
вартості відпущених (поставлених) ПММ
здійснюється періодично протягом 3
календарних днів з моменту фактичного
отримання покупцем ПММ на АЗС.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
був провести розрахунок за отримане
дизельне паливо в наступні строки:

- за товар, отриманий за видатковими
накладними № 21018 від 31.03.2013р. та № 21019
від 31.03.2013 р. - до 03 квітня 2013 року
включно;

- за товар, отриманий за видатковими
накладними № 24191 від 30.04.2013р. та № 24192
від 30.04.2013 р. - до 03 травня 2013 року
включно.

Судом встановлено, що відповідач за
отримані паливно-мастильні матеріали
розрахувався лише частково на суму
57500,00 грн., що підтверджується довідкою
Волинського регіонального відділення
ПАТ "Банк інвестицій та заощаджень" №
1301 від 19.12.2013р.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст.
193 ГК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання і одностороння
зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає, як
порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідачем не подано в матеріали
справи доказів, які б підтверджували
оплату відповідачем заборгованості, що
є предметом спору. За таких обставин,
оцінюючи надані позивачем докази, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
про стягнення 33 554,41 грн. заборгованості
обґрунтовані, підтверджені належними у
справі доказами та підлягають
задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України у разі порушення
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Сторонами в п. 9.2 договору № С15015 від
21.03.2013р. купівлі-продажу
паливно-мастильних матеріалів з
використанням смарт-карт на АЗС
передбачено, що у випадку непроведення
розрахунків покупцем згідно умов
розділу 4 договору, покупець
зобов'язується на користь продавця
сплатити пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочки, а у випадку непогашення
заборгованості протягом більш як 30
календарних днів з моменту виникнення
такої заборгованості, покупець
зобов'язаний додатково, крім пені,
сплатити на користь продавця штраф в
розмірі 5% від суми заборгованості.

Відповідно до вказаних умов договору
позивачем заявлено до стягнення пеню в
розмірі 2836,96 грн. за період з 04.05.2013р. по
19.12.2013р. та штраф в розмірі 1677,72 грн.

Судом приймається до уваги, що згідно ч.
6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

При проведенні розрахунку пені
позивачем не були враховані
вищевказані приписи та заявлено до
стягнення пеню за період, що перевищує
шість місяців.

При проведенні перерахунку судом
встановлено, що обґрунтованим є
нарахування пені за період з 04.05.2013р. по
04.11.2013р., що складає 2 337,78 грн., та
нарахування штрафу в розмірі 1677,72 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно п. 9.3 договору покупець, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу продавця
повинен сплатити проценти в розмірі 35 %
річних від суми заборгованості за
кожен день прострочки згідно зі ст. 625
Цивільного кодексу України.

Позивачем заявлено до стягнення 35 %
річних в сумі 7368,18 грн. за період з
04.05.2013р. по 19.12.2013р. Проаналізувавши
поданий розрахунок, суд приходить до
висновку, що позивачем правомірно
нараховано 35 % річних в розмірі 7368,18 грн.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ
"ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР" підлягають
задоволенню в сумі 44 938,09 грн., в тому
числі 33 554,41 грн. - основна
заборгованість, 2337,78 грн. - пеня, 1677,72
грн. - штраф, 7368,18 грн. - 35 % річних.

У стягненні 499,18 грн. пені необхідно
відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по
оплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог (98,90%).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 44, 49, 82-84, 115, 116
Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР"
м.Луцьк до Фізичної особи-підприємця
Вільчинського Валерія Анатолійовича
м.Нетішин Хмельницької області про
стягнення 45 437,27 грн. задовольнити
частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
Вільчинського Валерія Анатолійовича
(Хмельницька обл., м.Нетішин,
вул.Варшавська, 13, кв. 57, код ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР"
(Волинська обл., м.Луцьк,
вул.Кременецька, 38, код 37485075) 33 554,41 грн.
(тридцять три тисячі п'ятсот п'ятдесят
чотири гривні 41 коп.) основної
заборгованості, 2 337,78 грн. (дві тисячі
триста тридцять сім гривень 78 коп.)
пені, 1 677,72 грн. (одна тисяча шістсот
сімдесят сім гривень 72 коп.) штрафу, 7
368,18 грн. (сім тисяч триста шістдесят
вісім гривень 18 коп.) 35 % річних, 1 701,57
(одна тисяча сімсот одна гривня 57 коп.)
витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У стягненні 499,18 грн. пені відмовити.

Повне рішення складено 07.02.2014р.

Суддя
Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим.

1- до справи,

2 - позивачу (м. Луцьк, вул. Кременецька,
38) - рекомендованим,

3- відповідачу (Хмельницька обл., м.
Нетішин, вул. Варшавська, 13, кв. 57) -
рекомендованим.