ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 лютого 2014 року Справа № 5011-19/11326-2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Сибіги О.М. -
головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Фролової Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги ТОВ "І Ел Сі Груп" на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013у
справіГосподарського суду міста
Києваза позовом В.о. прокурора
Шевченківського району м. Києва в
інтересах територіальної громади в
особі Київської міської радидо 1.
Шевченківської районної у м. Києві ради
2. ТОВ "І Ел Сі Груп" 3.
Управління з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві
радипровизнання договору недійсним

ВстановиВ:

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з таких
підстав.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України до скарги додаються докази
сплати судового збору.

Розмір та порядок сплати судового
збору визначений Законом України "Про
судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011р.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із касаційних
скарг на рішення суду, сплачується 70%
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50%
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми. Ставка судового
збору, що підлягає сплаті за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру, становить 1
розмір мінімальної заробітної плати.

В той же час, у даній справі заявлено
три вимоги немайнового характеру, а
саме: визнання недійсною позицію 74
Переліку об'єктів комунальної
власності Шевченківського району, що
підлягають приватизації шляхом викупу,
який є додатком до рішення V сесії V
скликання Шевченківської районної у м.
Києві ради від 15.02.2007 № 167 щодо
нежитлового приміщення по провулку
Михайлівському, 9 (літера Б) у м. Києві,
загальною площею 399,10 кв.м.; визнання
недійсною позицію 10 Переліку
нежитлових приміщень, що підлягають
приватизації шляхом викупу, що є
додатком до Наказу Управління з питань
комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської
районної у м. Києві ради від 01.03.2007 № 20-з
щодо нежитлового приміщення по
провулку Михайлівському, 9 (літера Б) у
м. Києві, загальною площею 405,10 кв.м.;
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 15.06.2007.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013, якщо в позовній заяві об'єднано
дві або більше вимог немайнового
характеру, пов'язаних між собою
підставами виникнення або поданими
доказами, судовий збір сплачується
окремо з кожної з таких вимог.

Таким чином, надана скаржником
квитанція, якою сплачено судовий збір у
розмірі 802,90 грн., не може вважатись
належним доказом сплати судового збору
у встановленому законом розмірі за
наявності у справі трьох вимог
немайнового характеру.

До того ж, касаційну скаргу подано із
значним пропуском строку,
встановленого ст. 110 ГПК України на
подання касаційної скарги.

Скаржник просить відновити пропущений
процесуальний строк, посилаючись на те,
він що ознайомився із матеріалами
судового провадження лише 26.12.2013р. у
зв'язку з неодержанням ним жодного
процесуального документа, внаслідок
зазначення судами попередніх
інстанцій неповної адреси останнього.

Відповідно до чинного законодавства
поважними причинами визнаються лише
ті, які є об'єктивно непереборними та
пов'язані з дійсними перешкодами та
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій.

Дослідивши мотиви заявленого
клопотання та матеріали справи,
колегія суддів зазначає, що копії
процесуальних документів надсилались
на адресу скаржника за
місцезнаходженням юридичної особи
відповідно до реєстраційних
документів, а саме Свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної
особи-скаржника, Довідки з ЄДРПОУ № 4693,
Статуту ТОВ "І Ел Сі Груп": 01001, м. Київ,
провулок Михайлівський, 9 літера "Б".

Відповідно до постанови Пленуму № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" та ст. 17 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", місцезнаходження
юридичної особи визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

З врахуванням зазначеного вище,
колегія суддів Вищого господарського
суду України не знайшла підстав для
відновлення строку на подання
касаційної скарги.

Відповідно до п. 5 ст. 1113, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення такого
строку, або таке клопотання відхилено,
скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 110, п.п. 4, 5 ст. 1113, 1117
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Клопотання ТОВ "І Ел Сі Груп" про
відновлення строку на подання
касаційної скарги відхилити.

Касаційну скаргу ТОВ "І Ел Сі Груп" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.06.2013 у справі
№ 5011-19/11326-2012 повернути скаржнику.

Головуючий:
Сибіга О.М.

Судді:
Костенко Т.Ф.

Фролова Г.М.