номер провадження справи 14/57/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2014
Справа № 908/3845/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька пивна
компанія» (адреса - 69002 м. Запоріжжя, вул.
Героїв Сталінграду/вул. Грязнова, 40/7
прим. 37)

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (адреса - АДРЕСА_1

про стягнення 7794,00 грн.

Суддя Сушко Л.М.

За участю уповноважених представників
сторін:

від позивача: Вишнепольська О.І.,
довіреність №б/н від 03.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

25.11.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізька пивна
компанія» (далі за текстом ТОВ
«Запорізька пивна компанія») звернувся
до господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до
відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (далі за текстом ФОП
ОСОБА_2.) про стягнення 7794,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 26.11.2013р.
порушено провадження у справі №908/3845/13,
розгляд справи призначено в судовому
засіданні 12.12.2013р., при цьому
витребувано від сторін документи,
необхідні для вирішення спору.

Ухвалою господарського суду від
12.12.2013р. розгляд справи відкладено на
14.01.2014р., у зв'язку з неявкою
представника Відповідача.

В судовому засіданні 14.01.2014р. справу
розглянуто, за згодою представника
Позивача, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під
час проведення перевірки наявності
майна, переданого Відповідачу на
підставі договору суборенди майна №18935
З-02479 від 03.08.2012р. Позивачем встановлено,
що зазначене майно на суму 7794,00 грн. у
визначеному договором місці відсутнє.
З огляду на зазначені обставини ТОВ
«Запорізька пивна компанія» просить
стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь
вартість неповернутого майна у розмірі
7794,00 грн., з урахуванням ПДВ; покласти на
відповідача витрати по оплаті судового
збору в розмірі 1720,50 грн. та інші судові
витрати.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, відзив на позов суду не
надав, представник Відповідача в
судові засідання 12.12.2013р. та 14.01.2014р. за
викликом суду не з'явився, правом
надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Ухвала про порушення провадження у
справі від 26.11.2013р. та ухвала про
відкладення розгляду справи від
12.12.2013р. були направлені за адресою
відповідача, вказаною у позовній заяві,
яка відповідає місцезнаходженню
Відповідача відповідно до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Ухвала про
порушення провадження у справі від
26.11.2013р. повернулася до суду із
зазначенням поштовим відділенням на
конверті - «за закінченням терміну
зберігання» (а.с. 31-33). Таким чином,
Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду господарським судом та про
час і місце проведення судових
засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав ї охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Крім того, відповідно
до статті 65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя зобов'язує сторони
виконати певні дії, витребовує від них
документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору та
вчиняє інші дії спрямовані на
забезпечення правильного і
своєчасного розгляду справи.
Відповідачем вимоги ухвали суду не
виконано, не надано письмового відзиву
та письмових заперечень по суті
заявлених вимог, а також не надано
доказів які б підтверджували
поважність та винятковість причин
пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського
суду з прав людини у справах проти
України визнано порушення пункту 1
статті 6 «Право на справедливий розсуд»
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, що, зокрема,
полягало у тому, що національними
судами не забезпечено розгляд справи
заявника в «розумний строк» через
затримки у провадженні, в основному з
вини судів першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, суд
визнав за можливе розглянути справу у
відсутність Відповідача.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами
статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази,
господарський суд Запорізької області
встановив наступне.

03.08.2012р. між ТОВ «Запорізька пивна
компанія» - Орендар та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 - Суборендар, за
погодженням з власником майна, що
орендується - Публічним акціонерним
товариством «Оболонь» був укладений
Договір суборенди майна №18935 З-02479 (далі
- Договір).

На підставі розділу 1. Договору Орендар
передав, а Суборендар прийняв у
строкове платне користування
(оперативну суборенду)
торгово-рекламне обладнання (далі -
Майно), а саме: Тумба бар Оболонь, інв.№
1025199; шатер «Оболонь» 3*6 м., інв.№ 832556; К-т
меблів «Оболонь» інв.№ 670174; К-т меблів
«Оболонь» інв.№ 670175; К-т меблів
«Оболонь» інв.№ 670179; К-т меблів
«Оболонь» інв.№ 670180; К-т ОН-3-3В ПОЛЮС
Кобра ХР інв.№ 550563. Місцезнаходження
Майна: АДРЕСА_2

Про прийняття Майна Суборендарем
свідчить Акт прийому-передачі Майна в
суборенду від 03.08.2012р., належним чином
оформлений та підписаний ТОВ
«Запорізька пивна компанія» та ФОП
ОСОБА_2 (а.с.10).

Керуючись п. 2.7. Договору
представниками ТОВ «Запорізька пивна
компанія» та ПАТ «Оболонь» було
здійснено перевірку за адресою: м.
Запоріжжі, вул.. Автобусна, 17,
«Закусочна», на предмет використання
Суборендарем переданого в суборенду
Майна.

Під час здійснення перевірки було
виявлено суттєві порушення умов
Договору - відсутність виборки
продукції «Оболонь» та його
корпоративних підприємств,
відсутність за вказаною адресою
переданого в суборенду Майна, а саме:
тумба бар Оболонь інв.№1025199; к-т ОН-3-3В
ПОЛЮС Кобра ХР інв.№ 550563.

Про вказані порушення представниками
ТОВ «Запорізька пивна компанія» і ПАТ
«Оболонь» було складено відповідний
Акт контрольної перевірки наявності
переданого в оренду майна від 01.08.2013р.
(а.с.13).

Згідно з пунктом 7.5. Договору, Орендар
або Власник мають право розірвати
даний договір в односторонньому
порядку, шляхом письмового
повідомлення Суборендаря за 10
календарних днів додати розірвання,
зокрема, у разі якщо Суборендар
використовує майно в порушення умов
договору та/або цільового призначення
майна.

Так, внаслідок порушень ФОП ОСОБА_2 умов
Договору цей Договір був розірваний,
про що 22.08.2013р. ФОП ОСОБА_2 було
надіслано повідомлення вих. №186 від
13.08.2013 р. (а.с.11).

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що
майно повинно бути повернуто
Суборендарем та прийняте
Орендарем/Власником протягом 10 робочих
днів з дати закінчення дії Договору (в
т.ч. дострокового). При цьому Суборендар
несе ризик випадкової загибелі,
пошкодження або втрати Майна до
моменту його фактичного повернення
Орендарю або Власнику.

Відповідно до пункту 6.2. Договору, у
випадку втрати (повного знищення)
Відповідачем майна або неповернення
Майна відповідно до пункту 2.3. даного
Договору, Відповідач зобов'язаний
відшкодувати Позивачу вартість Майна,
вказану в пункті 1.2. Договору із
врахуванням ПДВ, якщо інша сума
відшкодування не була додатково
узгоджена між Сторонами та ПАТ
«Оболонь».

Проте, до часу подання позовної заяви
до суду, ФОП ОСОБА_2 Майно прийняте в
суборенду за Договором: а саме Тумба
бар «Оболонь» (інв. №1025199) вартістю 2951,67
грн. без ПДВ та К-т ОН-3-3В ПОЛЮС Кобра ХР
(інв. №550563) вартістю 3543,33 грн. без ПДВ не
повернуто. З врахуванням ПДВ вартість
неповернутого Майна складає
7794,00 грн.

За своєю правовою природою між
сторонами укладено договір оренди.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна
норма права визначає, що за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна
норма передбачає, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Відповідно до вимог статті 785 ЦК
України, у разі припинення договору
найму, наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів віднесено на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, Позивачем надано
необхідні докази на підтвердження
своїх позовних вимог.

Відповідач своїм правом участі в
судовому засіданні не скористався,
відзив на позов не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ТОВ «Запорізька пивна компанія» про
стягнення з ФОП ОСОБА_2 вартості
неповернутого майна у розмірі 7 794,00
грн., з урахуванням ПДВ, підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України, судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька пивна
компанія» до відповідача Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 7 794,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізька пивна
компанія» (69002 м. Запоріжжя, вул. Героїв
Сталінграду/вул. Грязнова, 40/7 прим. 37,
) вартість
неповернутого майна у розмірі 7 794 (сім
тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 00
коп., 1720 (одну тисячу сімсот двадцять)
грн. 50 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Л.М. Сушко

Рішення суду оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 20.01.2014р.