КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Справа№ 7/070-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Рудченка С.Г.

при секретарі Вершути
О.П.

за участю представників:

від позивача - Макаренко В.А.,
Коцупатрий О.М.

від відповідача - Соколов А.О.,
Пархомчук Р.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»
на ухвалу Господарського суду
Київської області від 05.12.2013 року
(суддя Антонова В.М. )

за позовом Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»

до Приватно-орендної
агрофірми «Україна»

про стягнення 474976,56 грн.,-

Постанова прийнята 06.02.2014 року
у зв`язку з оголошенням перерви в
судових засіданнях 21.01ю2014 року, 30.01.2014
року відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва від
представника Приватно-орендної
агрофірми «Україна» надійшла скарга на
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Київської області.

Ухвалою суду від 05.12.2013 року скаргу було
задоволено. Визнано протиправною
відмову ВДВС Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Київської області закінчити виконавче
провадження щодо виконання наказу
Господарського суду Київської
області. Зобов`язано ВДВС закінчити
виконавче провадження щодо виконання
наказу Господарського суду Київської
області в частині стягнення 247582,61 грн.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить суд
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та прийняти нове рішення, яким
відмовити відповідачу у задоволенні
скарги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.12.2013 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в складі колегіі: головуючий суддя:
Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В.,
Буравльов С.І.

Розпорядженням В.о. голови Київського
апеляційного господарського суду
Андрієнко В.В. від 08.01.2014 року змінено
склад суду для розгляду апеляційної
скарги на: головуючий суддя: Чорногуз
М.Г., судді: Андрієнко В.В., Рудченко С.Г.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Шевченко Е.О, від
21.01.2014 року змінено склад суду на:
головуючий суддя: Шапран В.В., судді:
Андрієнко В.В., Рудченко С.Г.

В судове засідання з`явилися
представники позивача та представники
відповідача та надали усні пояснення
стосовно апеляційної скарги.

В судовому засіданні в процесі
розгляду апеляційної скарги
представником апелянта було заявлено
клопотання про зупинення провадження
по справі до розгляду Вищим
господарським судом України
касаційної скарги позивача по справі
911/3252/13.

В задоволенні даного клопотання
колегією суддів було відмовлено,
оскільки прийняття рішення по вказаній
справі жодним чином не впливає на
результат розгулу скарги на
бездіяльність органів ДВС, та крім
того, представником не надано доказів
того, що вказана касаційна скарга
прийнята до провадження ВГСУ.

Також вказаним представником було
заявлено клопотання про витребування у
відповідача договір про виконання
робіт № 16 від 05.04.2010 року.

В задоволенні даного клопотання також
колегією суддів було відмовлено, в
зв`язку з тим, що даний договір не
стосується розгляду вказаної скарги на
бездіяльність органів ДВС.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив наступне:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 20.11.2012 року позов
Державного сільськогосподарського
підприємства»Головний селекційний
центр України» до Приватно-орендної
агрофірми «Україна» про стягнення
474976,56 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Приватно-орендної агрофірми
«Україна» на користь Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»
241186,13 грн. основного боргу, 490,18 грн. 3%
річних та 5906,30 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Після набрання судовим рішенням
законної сили наказ видається за
заявою стягувачу чи прокурору, який
здійснював у цій справі представництво
інтересів громадянина або держави в
суді, або надсилається стягувачу
рекомендованим чи цінним листом.
Накази про стягнення судового збору
надсилаються до стягувачу
рекомендованим чи цінним листом.
Накази про стягнення судового збору
надсилаються до державних податкових
інспекцій.

19.03.2013 року на виконання рішення
Господарського суду Київської області
від 20.11.2012 року у справі № 7/070-2012 були
видані накази.

На виконання наказу Господарського
суду Київської області державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Київської області відкрито виконавче
провадження № 37290631.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.05.2013 року Приватно-орендна агрофірма
«Україна» звернулася до державного
виконавця ВДВС із заявою про
закінчення виконавчого провадження в
частині стягнення 247582,61 грн. в зв`язку з
направленням Державному
сільськогосподарському підприємству
«Головний селекційний центр України»
заяви про зарахування зустрічних
однорідних вимог.

Вказану заяву про зарахування
зустрічних однорідних вимог скаржник
обґрунтовує тим, що у Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»
наявний борг перед ПОА «Україна» за
передані матеріальні цінності та
неповернені кошти отримані як
попередні оплати за товари, роботи,
послуги, що повинні були бути надані та
безпідставно отримані. Скаржник
зазначає, що загальний розмір
заборгованості складає 250991 грн.

Відповідно до листа ВДВС
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Київської області № 935 від 15.05.2013 року,
останній не вбачає законних підстав
для закінчення виконавчого
провадження № 37290631 щодо стягнення з
ПОА «Україна» боргу в розмірі 247582,61
грн., оскільки заява про зарахування
зустрічних однорідних вимог не є,
відповідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» правовою
підставою для закінчення виконавчого
провадження.

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Даний закон не містить заборони щодо
можливостей виконання судового
рішення шляхом проведення зарахування
зустрічних вимог.

Згідно із ст. 601 ЦК України зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Стаття 602 ЦК України передбачає, що не
допускається зарахування зустрічних
вимог: про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю; про стягнення
аліментів; щодо довічного утримання
(догляду); у разі спливу позовної
давності; в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Тобто чинне законодавство України не
містить обмежень щодо зарахування
зустрічних вимог на стадії виконання
судових рішень в порядку ст. 601 ЦК
України.

Нормами ЗУ «Про виконавче провадження»
передбачено добровільне виконання
судового рішення. При цьому, зазначений
закон не містить заборони щодо
можливості виконання судового рішення
шляхом проведення зарахування
зустрічних вимог. Тобто добровільне
виконання може здійснюватися у
будь-який передбачений чинним
законодавством спосіб, або у спосіб, що
не суперечить вимогам законодавства
України.

Аналогічна думка викладена колегією
суддів Вищого господарського суду
України у постанові від 18.11.2013 року у
справі № 5023/4591/11, 16.12.2013 року у справі №
15/208-42/396-6/542-41/107.

Крім того, як вбачається з пояснень
наданих представником відповідача в
судовому засіданні, відповідно до
рішення Господарського суду Київської
області від 07.10.2013 року задоволенні
позову Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»
до ПОА «Україна» про визнання
недійсною заяви про зарахування
однорідних вимог було відмовлено.
Вказане рішення залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 року.

Як зазначено в п. 9.13 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №9
від 17.10.2012 р. «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи вище зазначене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції дане питання вирішено
всебічно та повно, ухвала винесена з
дотриманням норм процесуального права
є законною та обґрунтованою, а отже
апеляційна скарга Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»
не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга
Державного сільськогосподарського
підприємства «Головний селекційний
центр України» залишається без
задоволення, судові витрати,
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»
залишити без задоволення, ухвалу
Господарського суду Київської області
від 05.12.2013 року у справі № 7/070-12- без
змін.

2. Матеріали справи № 7/070-12
повернути до Господарського суду
Київської області.

Головуючий суддя
В.В. Шапран

Судді
В.В. Андрієнко

С.Г. Рудченко