ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без
розгляду

"08" лютого 2014 р.
Справа № 911/346/14

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні
матеріали

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ремтехніка» (01015, м. Київ, вул. Кутузова,
буд. 1, оф. 2, )

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
«Міт-Інвест» (08122, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с. Лісне, вул.
Лісна, буд. 1, ),

третя особа: публічне акціонерне
товариство «Юнекс Банк» (04070, м. Київ,
вул. Почайнінська, буд. 38, )

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Ремтехніка», м. Київ,
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом без номера
від 06.02.2014р. до відповідача - товариства
з обмеженою відповідальністю
«Міт-Інвест», с. Лісне
Києво-Святошинського району, третя
особа: публічне акціонерне товариство
«Юнекс Банк», м. Київ, в якому просить
суд визнати недійсним договір оренди,
укладений 01.07.2012р. між Курцевою
Ельвірою Іванівною та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Міт-Інвест».

Згідно із пунктом 6 частини першої ст. 63
ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до вимог частини першої ст.
56 ГПК України позивач зобов'язаний при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів листом з описом
вкладення. Відповідно до пункту 2
частини першої ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів. Таким чином,
за змістом частини другої ст. 34 ГПК
України єдиним належним доказом
направлення сторонам копії позовної
заяви є опис вкладення в лист.

На доказ надсилання товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ремтехніка» копії позовної заяви
відповідачу та третій особі, надано
фіскальні чеки «Укрпошти» від 05.02.2014р.
№2040, №2039 та описи вкладення у цінний
лист від 05.02.2014р., тоді як подана до
господарського суду Київської області
позовна заява датована 06.02.2014р.,
відповідно копія позовної заяви від
06.02.2014р. та додані до неї документи не
могли бути направлені відповідачу та
третій особі 05.02.2014р.

Відповідно до вищевикладеного, суд
робить висновок про те, що позивачем -
товариством з обмеженою
відповідальністю «Ремтехніка» не
подано належних та допустимих доказів
надсилання відповідачу та третій особі
копії позовної заяви та доданих до неї
документів, що є підставою для
повернення позовної заяви без розгляду
на підставі пункту 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

Згідно із пунктом 3 частини першої ст. 63
ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога; доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини; обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 5 частини другої
ст. 54 ГПК України позовна заява повинна
містити: виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують позов;
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що
12.07.2013р. між публічним акціонерним
товариством «Юнекс Банк» та позивачем -
товариством з обмеженою
відповідальністю «Ремтехніка»
укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна - майновий комплекс,
що знаходиться за адресою: Черкаська
обл., Катеринопільський р-н, смт. Єрки,
вул. Л. Толстого, 25, що належав
публічному акціонерному товариству
«Юнекс Банк» на підставі Договору
іпотеки.

Разом із тим, суду не подано доказів
того, що у позивача виникло право
власності на спірне майно (витяг з
Державного реєстру), яке згідно частині
4 ст. 334 ЦК України виникає з моменту
державної реєстрації, відповідно не
подано доказів наявності у позивача
права, порушеного відповідачем.

Договір іпотеки від 06.07.2011р. був
укладений між публічним акціонерним
товариством «Юнекс Банк»
(іпотекодержатель) та Курцевою Е.І.
(іпотекодавець), яка є майновим
поручителем товариства з обмеженою
відповідальністю «Мітекс», в
забезпечення вимог іпотекодержателя,
що випливають з кредитного договору
від 28.04.2010р. №01-020410-КЛ із змінами та
доповненнями до нього.

Позивач твердить, що в порушення умов
договору іпотеки від 06.07.2011р., між
Курцевою Е.І. та ТОВ «Міт-Інвест»
01.07.2012р. укладено Договір оренди від
01.07.2012р. згідно якого Курцева Е.І.
передала, а ТОВ «Міт-Інвест» прийняло в
строкове платне користування нерухоме
майно - майновий комплекс, що
знаходиться за адресою: Черкаська обл.,
Катеринопільський р-н, смт. Єрки, вул. Л.
Толстого, 25, та насосну станцію «А»,
скважину №1 з системою водопостачання
та комунікаціями, що знаходяться за
адресою: Черкаська обл.,
Катеринопільський р-н, смт. Єрки, вул.
Молодіжна, 10, які належать Курцевій Е.І.
на праві приватної власності згідно
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 09.06.2011р.

За таких обставин, оспорюваний договір
укладений між фізичною особою Курцевою
Ельвірою Іванівною та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Міт-Інвест», тобто зобов'язаними
сторонами за позовом про визнання
недійсним оспорюваного правочину
(договору оренди від 01.07.2012р.), є його
сторони громадянка Курцева Е.І. та
товариство з обмеженою
відповідальністю «Міт-Інвест».

Згідно визначення ст. 21 ГПК України
сторонами в судовому процесі -
позивачами та відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

Всупереч ст. 21 ГПК України позивач
заявив позовну вимогу про визнання
договору оренди недійсним лише до
однієї з зобов'язаних осіб - товариства
з обмеженою відповідальністю
«Міт-Інвест», орендодавець за
договором Курцева Е.І. до участі у
справі позивачем взагалі не залучена.

Суду не подано доказів того, що
орендодавець за договором громадянка
Курцева Е.І. зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності.

В разі, якщо спірний договір оренди,
укладений між негосподарюючим
суб'єктом - громадянкою Курцевою Е.І.,
яка не є суб'єктом господарської
діяльності, та суб'єктом
господарювання - товариством з
обмеженою відповідальністю
«Міт-Інвест», зобов'язання майнового
характеру за зазначеним правочином не
є господарськими, відповідно і спірний
договір оренди не є господарським. Так,
частиною 3 ст. 175 Господарського кодексу
України визначено, що зобов'язання
майнового характеру, що виникають між
суб'єктами господарювання та
негосподарюючими суб'єктами -
громадянами, не є господарськими і
регулюються іншими актами
законодавства. Господарські суди
вирішують спори у порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, а правовідносини, щодо яких
виник спір, носять господарський
характер. Господарський спір
підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов: участь у спорі
суб'єкта господарювання; наявність між
сторонами, по - перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і по - друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що відповідно до частини третьої
ст. 12 Закону України «Про іпотеку»
правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним в силу
закону.

Згідно до частини 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У відповідних
випадках майно може бути витребувано
власником у особи, яка неправомірно
заволоділа ним відповідно до статей 387 -
390 або глави 83 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
пунктами 3, 6 частини першої, частиною
третьою статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 06.02.2014р. товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ремтехніка» разом з доданими до неї
матеріалами (всього на 24 аркушах, в тому
числі оригінали: квитанції від 30.01.2014р.
№7785, фіскальних чеків «Укрпошти» від
05.02.2014р. №№2040, 2039 та описів вкладення у
цінний лист від 05.02.2014р.) повернути
заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Конюх О.В.