м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22928/13 29.01.14

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "ВДС інвест" до
Приватного акціонерного товариства
"Народна фінансово-страхова компанія
"Добробут" простягнення 12 376,65
грн суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Мельник О.М. -
представник за довіреністю від
14.01.14;від відповідачане з'явились

В судовому засіданні 29.01.14. в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВДС інвест" до
Приватного акціонерного товариства
"Народна фінансово-страхова компанія
"Добробут" про стягнення 12 376,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
06.04.2011 між сторонами було укладено
договір оренди № 1-С, згідно умов якого
позивач передав відповідачу у строкове
платне користування нежилі приміщення,
загальною площею 33,50 кв.м., що
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Срібнокільська, 20. Оскільки, на момент
підписання додаткової угоди про
дострокове розірвання договору оренди
№ 1-С у відповідача була заборгованість
по орендній платі та комунальним
послугам у розмірі 11359,38 грн., яка досі
залишається не погашеною, позивач
просить суд стягнути з останнього
заборгованості у розмірі 11359,38 грн.,
пеню у розмірі 700,09 грн. та 3% річних у
розмірі 317,18 грн.

Ухвалою суду від 28.11.2013 порушено
провадження у справі № 910/22928/13 за
вказаною позовною заявою та призначено
розгляд справи в судовому засіданні
14.01.2014.

У судове засідання, призначене на
14.01.2014, з'явився представник позивача,
вимоги ухвали суду про порушення
провадження у справі не виконав.
Відповідач в судове засідання 14.01.2014 не
з'явився, вимоги ухвали суду не виконав,
про причини неявки суду не повідомив,
про дату, час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином.

У зв'язку з неявкою представника
відповідача, неподанням сторонами
витребуваних судом доказів, суд,
керуючись ст.. 77 ГПК України, відклав
розгляд справи на 29.01.14.

В судове засідання 29.01.14 представник
позивача з'явився, надав документи на
виконання вимог ухвали суду, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі. В
судове засідання 29.01.14 відповідач не
забезпечив явку уповноваженого
представника, про поважні причини
неявки суд не повідомив, вимоги ухвали
суду не виконав, обґрунтованих
клопотань щодо своєї неявки не
направляв, хоча про час і місце судових
засідань був повідомлений належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення №
524.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку
про достатність матеріалів справи для
її розгляду по суті за відсутності
представника відповідача та його
відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

06 квітня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ВДС
інвест" (далі - позивач, орендодавець) та
Приватним акціонерним товариством
«народна фінансово-страхова компанія
«Добробут» (далі - відповідач, орендар)
було укладено договір оренди нежилих
приміщень № 1-С (далі - договір),
відповідно до умов якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування на умовах оренди
нежилі приміщення першого поверху № 300,
загальною площею 33,5 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Срібнокільська, буд. 20, для розміщення
ділового офісу та персоналу орендаря
та здійснення господарської
діяльності, передбаченої статутом
орендаря.

Згідно з п..21 договору право
користування приміщеннями переходить
орендарю після сплати усіх платежів
відповідно до п.3.2 договору та
підписання сторонами акту
приймання-передачі, який є невід'ємною
частиною цього договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач
на виконання зобов'язань за договором
оренди № 1-С від 06.04.11 передав
відповідачу нежилі приміщення першого
поверху № 300 площею 33,50 кв.м., що
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Срібнокільська, буд. 20, що
підтверджується актом
приймання-передачі приміщень, який
підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений їх
печатками.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна
плата за користування приміщеннями за
один календарний місяць
встановлюється сторонами у розмірі, що
складає гривневий еквівалент 1172,50 дол.
США в т.ч. ПДВ,

Платежі по оренді сплачуються
орендарем щомісячно не пізніше 10 числа
кожного місяця за поточний місяць у
національній валюті (гривні) за курсом
НБУ на момент складання
рахунку-фактури. У разі зміни
офіційного курсу гривні до долара США
оренда плата за користування
приміщенням буде перераховуватись
відповідно до встановленого курсу НБУ
(п.3.3 договору.)

Згідно з п.3.5 договору у випадку
дострокового розірвання договору,
орендна плата перераховується
орендарем в сумі, пропорційній часу
використання приміщень по день
фактичного їх повернення, що
підтверджується актом
приймання-передачі (повернення).

В оплату за користування приміщенням
не входить плата за комунальні послуги,
плата за електроенергію, плата за
землекористування та витрати по
обслуговуванню приміщень. Компенсація
витрат по обслуговуванню орендованих
приміщень, комунальні послуги, плата за
землекористування, плата за
електроенергію здійснюється орендарем
на підставі наданих рахунків-фактур
(п.3.6 договору).

Пунктами 7.1, 7.2 договору сторони
встановили, що договір набуває
чинності з моменту його підписання та
діє до виконання сторонами своїх
зобов'язань в повному обсязі. Строк
оренди приміщень по цьому договору
становить з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі
приміщень та по 31.03.12 включно.

07.03.12 сторони уклали додаткову угоду до
договору оренди № 1-С, відповідно до
якої продовжили строк оренди приміщень
по 31.03.13.

27.11.12 сторони підписали додаткову угоду
про дострокове припинення договору
оренди нежилого приміщення від 06.04.11,
відповідно до умов якої сторони
вирішили припинити дію договору оренди
за взаємною згодою з 29.11.12.

За доводами позивача відповідач не
виконав зобов'язання щодо сплати
орендної плати за жовтень 2012 року в
сумі 9371,79 грн., а також не сплатив за
надані комунальні послуги протягом
серпня-листопада 2013 року в сумі 1987,59
грн.

06.03.13 позивач звернувся до відповідача
з вимогою (претензією) про сплату
заборгованості за договором оренди №
1-С від 06.04.11 та направив на адресу
відповідача акт звіряння розрахунків.
За твердженням позивача відповідач
відповідь на претензію не надав,
заборгованість не сплатив.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язання
по сплаті орендних платежів та
компенсації за надані комунальні
послуги

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу
України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч. 7
статті 193 ГК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором
або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач належним чином не
виконав зобов'язання по сплаті
орендної плати згідно умов договору
оренди № 1-С від 06.04.11, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актом звірення розрахунків
станом на 05.03.13, довідкою позивача про
стан заборгованості відповідача за
підписом директора та головного
бухгалтера, рахунками-фактурами, що
виставлені позивачем для оплати
відповідачу: № ВД-0001093 від 04.12.12 на суму
1035,04 грн, № ВД-0001072 від 15.11.12 на суму 627,36
грн., № ВД-0000962 від 17.10.12 на суму 137,74 грн.,
№ ВД-0000870 від 01.10.12 на суму 9371,79 грн., №
ВД-0000855 від 17.09.12 на суму 187,45 грн. За

Факт наявності заборгованості зі
сплати орендної плати та компенсації
наданих комунальних послуг в сумі 11359,38
грн. за договором оренди № 1-С від 06.04.11
відповідачем не спростовано, доказів
сплати вказаних платежів відповідачем
суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми основної
заборгованості за договором оренди №
1-С від 06.04.11 у розмірі 11 359,38 грн. є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 700,09 грн. пені за
прострочення сплати орендної плати за
жовтень 2012 року, що нарахована ним в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за період з 11.10.12 по 10.04.13 (182 дні).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Пунктом 6.2. договору № 1-С від 06.04.11
передбачено, що за несвоєчасно
сплачений або сплачений не в повному
обсязі платіж за користування
приміщенням або платіж за комунальні
послуги з орендаря стягується пеня у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
на момент виникнення такої
заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

За ст. З Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", розмір
пені, передбачений ст. 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 1.12 Постанови Пленуму
ВГСУ від 17.12.13 № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» з огляду на
вимоги частини першої статті 4 7 і
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) господарський суд має з'ясовувати
обставини, пов'язані з правильністю
здійснення позивачем розрахунку, та
здійснити оцінку доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується. У разі якщо
відповідний розрахунок позивачем
здійснено неправильно, то
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи самостійно
визначає суми пені та інших нарахувань
у зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання, не виходячи при цьому за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку позивача,
мало місце невиконання такого
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань.

Суд погоджується з обґрунтованим
розрахунком пені, що міститься в
позовній заяві, тому позовна вимога про
стягнення пені в сумі 700,09 грн. підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 3 % річних від простроченої
суми орендної плати, що за розрахунком
позивача складає 317,18 грн. за період з
11.10.12 по 26.11.13.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Так як факт прострочення виконання
грошового зобов'язання встановлений
судом та відповідачем не спростований,
з відповідача підлягає стягненню 317,18
грн. - 3 % річних, що відповідає
обґрунтованому розрахунку позивача,
наданому в позовній заяві.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказів на спростування факту
наявності заборгованості з орендної
плати та компенсації на надані
комунальні послуги за договором оренди
№ 1-С від 06.04.11 відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача суми
основної заборгованості у розмірі 11359,38
грн., пені в сумі 700,09 грн. та 3 % річних в
сумі 317,18 грн. є обґрунтованими,
документально підтвердженими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд м. Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДС інвест»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Народна фінансово-страхова
компанія "Добробут" (04070 м. Київ, вул. П.
Сагайдачного/Ігорівська, буд. 10/5 літ. А,
ідентифікаційний код 31093336) з на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВДС інвест» (04210 м.
Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 14-Г
літ. А, ідентифікаційний код 31955356) суму
основного боргу в розмірі 11 359
(одинадцять тисяч триста п'ятдесят
дев'ять) грн 38 коп., пеню в сумі 700
(сімсот) грн. 09 коп., 3 % річних в розмірі
317 (триста сімнадцять) грн. 18 коп.,
судовий збір у розмірі 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30.01.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г