ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2014
Справа № 905/130/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Центральна збагачувальна
фабрика «Росія» с. Михайлівка

до відповідача: Державного
підприємства «Донецька залізниця» м.
Донецьк

про стягнення 998, 40 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: Доканова Н.І. - за
довіреністю

Від відповідача: Ляшко Д.В. - за
довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, публічне акціонерне
товариство «Центральна збагачувальна
фабрика «Росія» с. Михайлівка,
звернувся до господарського суду з
позовом до відповідача, державного
підприємства "Донецька залізниця" м.
Донецьк, про стягнення 998, 40 грн.
вартості нестачі вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на:

- відвантаження ПАТ «Центральна
збагачувальна фабрика «Росія» 22.09.2013р.
за накладною № 53087144 у вагоні № 66012063
вугілля;

- встановлення нестачі вугілля в цьому
вагоні на станції призначення
Курахівка, що зафіксовано у
комерційному акті АЯ 429363/17 від 30.09.2013р.;

- умови договору № 3 від 03.01.2013р.;

- ст.ст. 224, 225, 228, 308, 314 Господарського
кодексу України (далі - ГК);

- ст.ст. 22, 610, 623, 924 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК);

- ст.ст. 31, 110 Статуту залізниць України
(далі - Статут).

Відповідач вимоги позивача не визнав.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика
«Росія» (вантажовідправник), 22.09.2013р.
відвантажило на адресу ТОВ «Лада ЛТД»
(вантажоодержувач) концентрат
вугільний, марки Г, фракцією 13 - 100мм,
збагачений, у вологому стані, навалом,
поверхня вантажу промаркована
вапняковим розчином, у вагоні № 66012063
за накладною № 53087144.

На станції призначення Курахівка
працівники залізниці за участю
представника вантажоодержувача
здійснили огляд вагону № 66012063 та
завантаженого у нього вантаж і
здійснили зважування цього вагону з
вантажем. При цьому було встановлено
таке: фактична вага брутто - 75 600 кг,
тара з документа - 22 200 кг, нетто - 53 400 кг,
що менше ніж це зазначено у накладній
на 1 600 кг, поверхня вантажу нижче рівня
бортів на 20см, маркування відсутнє, над
1 люком з лівої сторони та з правої
сторони за ходом потягу виїмка 1м*1м*0,5м,
над 2, 3 люками з лівої сторони за ходом
потягу виїмка 1м*1м*0,7м, над 4 люком з
правої сторони за ходом потягу виїмка
1м*1м*0,3м, просипання вантажу немає
двері, люка закриті, відсутній вантаж в
вагоні вміститися міг, вагон технічно
справний. Все встановлене зафіксовано
у комерційному акті АЯ 429363/17 від 30.09.2013р.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про
залізничний транспорт" перевізники
несуть відповідальність за зберігання
вантажу з моменту його прийняття і до
видачі одержувачу в межах, визначених
Статутом залізниць України. Частиною 2
цієї ж статті встановлено, що за
незбереження (втрату, нестачу,
псування, пошкодження) прийнятого до
перевезень вантажу перевізники несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з незалежних від них причин.
Аналогічна норма викладена і в ч.1
ст.314 ГК України.

Статтею 113 Статуту залізниць України за
незбереження прийнятого до
перевезення вантажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача чи пошкодження виникли
з незалежних від них причин.

Відповідач не подав суду доказів того,
що винним у нестачі вантажу є інші
особи, аніж залізниця. Тому суд дійшов
висновку, що винним у нестачі вантажу є
саме перевізник, тобто, відповідач.

Позивач при вирахуванні суми збитків,
які в нього виникли в результаті
нестачі концентрату вугільного, не
врахував норми недостачі в розмірі 2%,
що передбачено ч. 2. Ст. 114 Статуту та п. 27
Правил видачі вантажів. Тому суд
частково задовольняє вимоги позивача -
з відповідача стягуються збитки в сумі
312 грн. В решті вимог суд позивачу у
позові відмовляє у зв'язку з
необґрунтованістю.

Крім того, спосіб реалізації дій судді
щодо витребування доказів за п.4 ст.65
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК), визначений ст.38 ГПК,
згідно якої суд витребує документи
лише за клопотанням сторін у певних
випадках - таких клопотань від сторін
не надходило. Така позиція суду
відповідає принципу змагальності
сторін, закладеного п.4 ч.3 ст.129
Конституції України.

На підставі ст.ст. 20, 173-175, 193, 224, 225, 306-308,
314 Господарського кодексу України,
ст.ст. 52, 110, 113 - 115, 129, 130, 133 Статуту
залізниць України та керуючись ст.ст. 33,
43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

В И Р I Ш И В:

Стягнути з державного підприємства
"Донецька залізниця" (м. Донецьк, вул.
Артема, 68, ) на користь
публічного акціонерного товариства
«Центральна збагачувальна фабрика
«Росія» (с. Михайлівка, вул. Степова, 49,
р/р 7301 в ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО
334969, ) - 312 грн. збитків та 537
грн. 87 коп. витрат на сплату судового
збору.

В решті вимог позивачу у позові
відмовити.

Суддя
М.І.
Забарющий

В судовому засіданні
22.01.2014р. проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
Повний
текст рішення складено та підписано
27.01.2014р.

Надруковано 1 прим.

у справу -1