ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014 Справа № 901/2862/13за
позовом прокурора м. Севастополя

(вул. Л. Павліченко, 1, м. Севастополь, 99000)

в інтересах держави в особі

Севастопольської міської ради

(вул. Леніна, 3, м. Севастополь, 99011)

Комунального підприємства
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради

(вул. Л. Павліченко, 2, м. Севастополь, 99011)

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична комерційна
фірма «Вітал»

(вул. Нижня, 3, м. Євпаторія, 97400)

про стягнення 417 141.90 грн.

Суддя Радвановська Ю.А.

Представники сторін:

Від прокуратури: Аледін Назім
Енверович, посвідчення № 013067,
Прокуратура м. Сімферополя;

Від позивачів: Дегтяр Андрій
Григорович, представник, довіреність №
7-ю від 02.01.2014, КП «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради;

не з'явився, Севастопольська міська
рада;

Від відповідача: не з'явився, ТОВ
«Юридична комерційна фірма «Вітал»;

Суть спору: Прокуратура м. Севастополя
звернулася до господарського суду АР
Крим з позовною заявою в інтересах
держави в особі Севастопольської
міської ради, Комунального
підприємства «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична комерційна
фірма «Вітал» та просить суд стягнути з
відповідача безпідставно отримані
гроші у розмірі 417 141.90 грн..

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на безпідставне
набуття та збереження відповідачем
грошів, належних позивачеві, з огляду
на визнання додаткової угоди № 1 до
договору поставки № 21/07 від 01.10.07
недійсною. Свої вимоги прокурор
обґрунтував посиланнями на положення
статті 1212 Цивільного кодексу України.

Позивач, Севастопольська міська рада,
та відповідач явку уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечили, витребуваних судом
документів не надали, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи (а.с 132, 133).

Зважаючи на вказані обставини,
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, суд
визнав за можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача
за наявними у ній матеріалами.

Прокурор та представник позивача
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили суд їх задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 24
вересня 2013 року провадження по даній
справі було зупинено до набрання
законної сили рішенням у справі №
5020-1667/2011 за позовом прокурора м.
Севастополя в інтересах держави в
особі Севастопольської міської ради до
Комунального підприємства
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради, товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична комерційна
фірма «Вітал» про визнання частково
недійсними договору купівлі-продажу
палива та додаткової угоди до нього
(а.с. 105-106).

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 08 січня
2014 року провадження по даній справі
було поновлено у зв'язку з набранням
рішенням господарського суду м.
Севастополя від 24 листопада 2011 року у
справі № 5020-1667/2011 законної сили.

Розгляд справи відкладався в порядку
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі статтями 20, 22, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України прокурору, представнику
позивача роз'яснені процесуальні права
та обов'язки.

За клопотанням прокурора та
представника позивача, відповідно до
статті 10 Конституції України, статті 12
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», пояснення та
клопотання по справі надавалися ними
російською мовою.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, суд -

встановив:

Рішенням тендерного комітету КП
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради № 1 від 14 вересня 2007 року
було акцептовано тендерну пропозицію
ТОВ «Юридична комерційна фірма «Витал»
№ 29/08/02 від 20 серпня 2007 року про
зобов'язання поставити на користь КП
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради мазут марки М-40 за ціною 2
439.00 грн. за тону (а.с. 9).

01 жовтня 2007 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «Юридична
комерційна фірма «Вітал»
(постачальник) та Комунальним
підприємством «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради
(покупець) укладено договір № 21/07,
відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець прийняти та оплатити мазут
марки М-40 (ДСТУ 4058-2001) у відповідності до
умов даного договору (а. с. 10-11).

Відповідно до пункту 1.2 договору
кількість товару, що постачається
відповідно до цього договору,
становить 1148 тон та визначається
сторонами на підставі письмових
замовлень покупця у відповідності до
графіку поставки та зазначається у
додаткових угодах, які є невід'ємними
частинами даного договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна за
одну тону продукції із врахуванням ПДВ
складає 2 439.00 грн..

Сума договору складає 2 800 000.00 грн.
(пункт 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що у
випадку зміни цін на європейському,
російському та українському ринках
вказані ціни можуть бути переглянуті
за згодою сторін. При цьому,
постачальник у письмовій формі (факс,
телеграма, телекс, електронна пошта)
повідомляє покупця про зміну ціни на
продукцію, а покупець в свою чергу
протягом трьох робочих днів
зобов'язаний письмово повідомити про
своє рішення вищезазначеним засобом.
Якщо сторони не дійшли згоди про
перегляд цін, дія даного договору може
бути призупинена на строк узгодження
цін, але не більше п'яти робочих днів
або зовсім припинено.

Порядок здійснення оплати визначений
розділом 3 договору, де передбачено, що
розрахунки за поставлений товар
здійснюються за фактом постачання з
відстрочкою платежів до 90 банківських
днів. Замовник здійснює оплату товару
постачальнику на підставі
виставленого рахунку.

Договір набирає чинності з дня його
підписання сторонами, узгодження та
підписання додатків до нього та діє до
квітня 2008 року, а за грошовими
зобов'язаннями - до повного
взаєморозрахунку (пункт 11.1 договору).

Крім того, 30 листопада 2007 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Юридична комерційна
фірма «Вітал» та Комунальним
підприємством «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради було
укладено додаткову угоду № 1 до
договору поставки, відповідно до умов
якої з 01 грудня 2007 року відповідач
зобов'язався здійснювати постачання
Комунальному підприємству
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради мазут марки М-40 за ціною - 3
100 грн. за тону. З урахуванням
постачання мазуту марки М-40 за період з
01 жовтня по 20 листопада 2007 року за ціною
2 430.00 грн., сума договору склала 3 408 882.00
грн.. Інші умови договору даною угодою
не змінювалися (а.с. 12).

За результатами перевірки, здійсненої
Контрольно-ревізійним управлінням у м.
Севастополі Головного
контрольно-ревізійного управління
України складено акт ревізії окремих
питань фінансово - господарської
діяльності КП «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради за
період з 01 січня 2008 року по 31 жовтня 2010
року №31-21/309 від 29 грудня 2010 року (а. с.
13-18).

Пунктом 7 розділу 1 даного акту
встановлено, що додаткова угода від 30
листопада 2007 року укладена КП
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради та товариством з
обмеженою відповідальністю «Юридична
комерційна фірма «Вітал» з порушеннями
вимог Закону України «Про закупівлю
товарів, робіт та послуг за державні
кошти», що мало наслідком безпідставне
збільшення розміру грошових
зобов'язань комунального підприємства,
внаслідок чого загальна сума збитків у
період дії Закону України «Про
закупівлю товарів, робіт та послуг за
державні кошти» від 22 лютого 2000 року
№1490 (зі змінами та доповненнями)
склала 417 141.90 грн. Розрахунок збитків
наведений у додатку №4 до акту
перевірки.

Крім того прокурор в обґрунтування
своїх вимог посилається на те, що
рішенням господарського суду м.
Севастополя від 24 листопада 2011 року у
справі № 5020-16677/2011, залишеним без змін
постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 04
грудня 2013 року, за позовом першого
заступника прокурора міста
Севастополя в інтересах
Севастопольської міської ради до КП
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради, ТОВ «Юридична комерційна
фірма «Вітал» визнано недійсною
додаткову угоду № 1 від 30 листопада 2007
року до договору поставки.

Таким чином, прокурор вважає, що
відповідачем безпідставно набуто та
збережено кошти, що підлягають
поверненню.

Вказане з'явилося підставою для його
звернення із даним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача та дослідивши
представлені докази, суд визнав
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Так, прокурор просить суд стягнути з
відповідача на користь Комунального
підприємства «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради
безпідставно отримані грошові кошти у
сумі 417 141.90 грн..

Кошти, що, на думку прокурора,
підлягають поверненню, були набути
відповідачем на виконання умов
додаткової угоди № 1 від 30 листопада 2007
року, укладеної до договору поставки №
21/07.

Однак, рішенням господарського суду м.
Севастополя від 24 листопада 2011 року у
справі № 5020-16677/2011, залишеним без змін
постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 04
грудня 2013 року, за позовом першого
заступника прокурора міста
Севастополя в інтересах
Севастопольської міської ради до КП
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради, ТОВ «Юридична комерційна
фірма «Вітал», додаткову угоду № 1 від 30
листопада 2007 року визнано недійсною
(а.с. 22-23, 112-118).

Відповідно до частини 2 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Пунктом 2.6. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що не
потребують доказування преюдиціальні
факти, тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший
процесуальний статус (наприклад,
позивач у даній справі був
відповідачем в іншій, а відповідач у
даній справі - позивачем в іншій).

Отже, правомірними є посилання
прокурора на недійсність укладеній між
сторонами у справі угоди, а отже
підстава, згідно якій відповідач набув
кошти відпала.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу
України передбачено, що недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Отже, кожна зі сторін за недійсною
угодою повинна повернути іншій стороні
набуте за її умовами, у тому числі ТОВ
«Юридична комерційна фірма «Вітал»
повинна повернути Комунальному
підприємству «Севтеплоенерго»
Севастопольської міської ради
отримані кошти.

Згідно зі статтею 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про
повернення виконаного за недійсним
правочином та повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні.

Вказана стаття визначає загальні умови
існування цивільно-правових
зобов'язань, що виникають у зв'язку із
так званим безпідставним збагаченням,
тобто набуттям або збереженням майна
без достатньої правової підстави.
Норми статті 1212 ЦК України мають велике
значення для вирішення спорів,
пов'язаних із відновленням майнового
стану, оскільки зобов'язання із
безпідставного збагачення є загальною
підставою для відновлення майнового
стану осіб (відновлення
справедливості) в разі відсутності
інших підстав для цього, якщо захист
прав особи не може бути здійснений на
підставі договору, делікту, закону
тощо.

Зобов'язання із набуття або збереження
майна без достатньої правової підстави
має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження
майна. Це означає, що особа набуває нові
цінності, збільшує кількість та
вартість належного їй майна або
зберігає майно, яке неминуче мало б
вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або
збереження майна за рахунок іншої
особи. Тобто збільшення або збереження
майна у особи є наслідком втрати або
недоотримання цього майна іншою
особою.

По-третє, обов'язково має бути
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна за
рахунок іншої особи. Тобто мала місце
помилка, обман, випадковість або інші
підстави набуття або збереження майна,
які не можна віднести до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків (ст. 11 ЦК).

Таким чином, оскільки додаткову угоду
від 30 листопада 2007 року до договору
№29/08/02 від 20 серпня 2007 року визнано
недійсною, то й правові підстави, на
яких відповідач отримав грошові кошти
відсутні, а тому вони підлягають
поверненню Комунальному підприємству
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради.

Матеріалами справи підтверджується, що
на виконання умов додаткової угоди № 1
до договору №21/07 від 01 жовтня 2007 року у
період з 01 січня 2008 року по 01 квітня 2008
року ТОВ «Юридична комерційна фірма
«Вітал» здійснено постачання 631.077 тон
мазуту марки М-40 за ціною 3 100.00 грн. за
тону на загальну суму 1 956 338.70 грн., що
підтверджується видатковими
накладними : PH № 0000002 від 09 січня 2008
року, РН № 0000001 від 06 січня 2008 року, РН №
0000003 від 09 січня 2008 року, РН № 0000007 від 11
січня 2008 року, РН № 0000006 від 10 січня 2008
року, РН № 0000014 від 19 січня 2008 року, РН №
0000013 від 19 січня 2008 року, РН № 0000008 від 14
січня 2008 року, РН № 0000012 від 17 січня 2008
року, РН № 0000009 від 14 січня 2008 року, РН №
0000010 від 16 січня 2008 року, РН № 0000011 від 16
січня 2008 року, РН № 0000015 від 22 січня 2008
року, РН № 0000021 від 24 січня 2008 року, РН №
0000016 від 23 січня 2008 року, РН № 0000019 від 24
січня 2008 року, РН № 0000024 від 26 січня 2008
року, РН № 000025 від 27 січня 2008 року, РН №
0000023 від 26 січня 2008 року, РН № 0000052 від 26
лютого 2008 року, РН № 0000051 від 22 лютого 2008
року, РН № 0000054 від 26 лютого 2008 року, РН
№ 0000050 від 22 лютого 2008 року, РН № 0000029
від 02 лютого 2008 року, РН № 0000032 від 07
лютого 2008 року, РН № 0000037 від 11 лютого 2008
року, РН № 0000031 від 03 лютого 2008 року, РН
№ 0000030 від 03 лютого 2008 року, РН № 0000026
від 01 лютого 2008 року, РН № 00000034 від 09
лютого 2008 року, РН № 0000035 від 11 лютого 2008
року, РН № 0000027 від 01 лютого 2008 року, РН
№ 0000038 від 13 лютого 2008 року, РН № 0000041
від 13 лютого 2008 року, РН № 0000044 від 15
лютого 2008 року, РН № 0000039 від 13 лютого
2008 року, РН № 0000042 від 13 лютого 2008 року,
РН № 0000043 від 13 лютого 2008 року, РН № 0000047
від 18 лютого 2008 року, РН № 0000040 від 13
лютого 2008 року, РН № 0000046 від 18 лютого
2008 року, РН № 0000067 від 24 березня 2008 року,
РН № 0000055 від 04 березня 2008 року, РН №
0000059 від 07 березня 2008 року, РН № 0000061 від
11 березня 2008 року (а. с.135, 137-172).

Згідно висновків перевірки, здійсненої
Контрольно-ревізійним управлінням у м.
Севастополі Головного
контрольно-ревізійного Управління
України, у зв'язку із завищенням ціни на
мазут ТОВ «Юридична комерційна фірма
«Вітал» в порушення вимог Закону
України «Про закупівлю товарів, робіт
та послуг за державні кошти» отримало
417 141.90 грн., що відображено в акті
№31-21/309 від 29 грудня 2010 року (а. с. 13-18, 21).

Одночасно, суд зауважує, що згідно
вимог статей 216, 1212 Цивільного кодексу
України поверненню за недійсним
правочином підлягає усе майно та кошти,
набути за ним, а отже поверненню
підлягає повний обсяг коштів,
переданих відповідачеві на виконання
умов угоди, а не тільки їх частина, яка,
за твердженням прокурора, була набута
через завищення цін на товар, однак,
враховуючи обмеженість суду у праві
виходу за межі позовних вимог
стягненню підлягають кошти у
визначеному прокурором розмірі.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про наявність правових
підстав для стягнення з відповідача
безпідставно отриманих грошових
коштів у розмірі 417 141.90 грн..

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України оплата
судового збору покладається на
відповідача.

У судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення. Повне рішення складено 08
лютого 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 49, 82-84 Господарського
процесуального Кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
комерційна фірма «Вітал» (вул. Нижня, 3,
м. Євпаторія, 97400, ) на
користь Комунального підприємства
«Севтеплоенерго» Севастопольської
міської ради (вул. Л. Павліченко, 2, м.
Севастополь, 99011, ) кошти у
сумі 417 141.90 грн..

3. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
комерційна фірма «Вітал» (вул. Нижня, 3,
м. Євпаторія, 97400, ) в дохід
Державного бюджету України (УДКСУ у м.
Сімферополі АРК ,
рахунок № 3002, відкритий за кодом
класифікації доходів бюджету 22030001 в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України в
Автономній Республіці Крим, м.
Сімферополь, код банку 824026) 8 342.84 грн.
судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Суддя Ю.А.
Радвановська