ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.14р. Справа № 904/10021/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донбаскріп", м.
Донецьк

до Публічного акціонерного товариства
"Марганецький гірничо-збагачувальний
комбінат", м.Марганець,
Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором поставки в сумі 206 411грн. 56
коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: Карагодін Є.Г., дов.
№б/н від 20.01.2014 року;

від відповідача: Постоєнко М.М. дов.
№ 30/15 від 02.01.2014 року;

Марченко М. А. дов. №
30/1143 від 23.12.2013 року;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Донбаскріп"
(далі-Позивач) звернулось до
господарського суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Марганецький гірничо-збагачувальний
комбінат" (далі-Відповідач) про
стягнення заборгованості за договором
поставки в сумі 195 005 грн. 10 коп. -
основного боргу, 9 274 грн. 76 коп. - пені, 2
131 грн. 70 коп. - 3% річних та судового
збору.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем
умов Договору поставки №652 від 27.11.2012
року (а.с. 9-16) з протоколом узгодження
розбіжностей від 14.12.2012 року (а.с. 17-22).

10.02.2014 року Позивач направив на адресу
господарського суду заяву про
зменшення розміру позовних вимог.
Відповідно до якої просить суд
стягнути з Відповідача на свою користь
заборгованість в сумі 195 005 грн. 10 коп. -
основного боргу, 4 653 грн. 41 коп. - пені, 1
073 грн. 86 коп. - 3% річних та судового
збору, а також з проханням суду
повернути на його адресу суму зайво
сплаченого судового збору у розмірі 113
грн. 58 коп.

В судовому засіданні представник
Позивача з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог
позовні вимоги підтримав, просив суд їх
задовольнити.

Представники Відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечують, посилаючись на відзив на
позов направлений на адресу суду 13.02.2014
року вказують на те, що Позивачем
розрахунок 3% річних та пені зроблений
необґрунтовано, просять суд врахувати
вказані обставини при вирішенні спору
по суті.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника Позивача та
представників Відповідача, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2012 року між Позивачем
(далі-Постачальник) та Відповідачем
(далі-Покупець) був укладений Договір
поставки №652 (далі-Договір), відповідно
до пункту 1.1 якого Постачальник
зобов'язується поставити (передати у
власність) Покупцеві товар у
відповідності до Специфікацій
(додатків) до Договору, а Покупець
прийняти поставлений товар та оплатити
його вартість в порядку і на умовах,
передбачених Договором.

Згідно з пунктом 2.1 Договору, ціна
товару, який підлягає поставці за
Договором, узгоджується сторонами у
відповідних специфікаціях на поставку
товару.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що
ціна і загальна вартість кожної партії
товару встановлюється у національній
валюті України гривні і не підлягає
зміні протягом дії Договору.

Загальна сума Договору визначається як
загальна вартість товару, який
передбачений всіма підписаними обома
сторонами специфікаціями на поставку
товару. Порядок оплати товару та форма
розрахунків вказуються сторонами в
специфікаціях до Договору. (п.п. 2.5, 2.6
Договору).

Відповідно до пункту 2.7 Договору,
оплата товару здійснюється Покупцем у
безготівковій формі, в національній
валюті України, шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Постачальника.

У випадку, якщо сторони в специфікації
встановили термін оплати - після
моменту поставки, Покупець проводить
оплату за товар після надання
Постачальником всіх документів, які
підлягають наданню Покупцю в
обов'язковому порядку відповідно до
умов Договору. При простроченні
надання таких документів термін оплати
збільшується на термін прострочення
надання документів. (п. 2.8 Договору).

Згідно з пунктом 3.2 Договору, строки
поставки товару узгоджуються
сторонами в специфікаціях на поставку
товару. Дострокова поставка товару
допускається тільки за погодженням
сторін.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що
разом з товаром, але не пізніше дати
поставки, Постачальник повинен надати
Покупцю оригінали наступних
документів, оформлених державною мовою
і відповідно до вимог п. 2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом №88 від 24.05.1995
року Міністерства фінансів України:

- рахунок-фактура;

- видаткова накладна, оформлена
відповідно до вимог статті 9 Закону
України №996-ХІV від 16.07.1999 року "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", статті 2 Наказу
МФУ №88 від 24.05.1995 року "Про затвердження
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку";

- товарно-транспортна накладна (у разі
поставки товару автомобільним
транспортом Постачальника, оформлена
відповідно до вимог наказу
Міністерства транспорту, Міністерства
статистики №488/346 від 29.12.1995 року "Про
затвердження типових форм первинного
обліку роботи вантажного автомобіля";
відповідно до вимог статті 9 Закону
України №996-XIV від 16.07.1999 року "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні"; статті 2 Наказу
МФУ №88 від 24.05.1995 року "Про затвердження
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку";

- залізнична накладна (у випадку
поставки товару залізничним
транспортом). При поставці товару
залізничним транспортом поставка
повинна здійснюватися в технічно
справних вагонах;

- сертифікат (і/або паспорт) з
відповідною відміткою відділу
технічного контролю (ВТК), виданий
виробником товару, а також інші
документи, передбачені чинним
законодавством України, які
підтверджують якість товару і його
відповідність національним
стандартам, технічним умовам та іншим
встановленим законодавством вимогам;

- у разі якщо товар підлягає
сертифікації - сертифікат
відповідності по системі сертифікації
УкрСЕПРО, гігієнічний, екологічний
сертифікат, а також інші сертифікати
згідно з чинним законодавством України
(оригінали або належним чином завірені
копії);

- документи, надання яких обумовлено в
специфікації до Договору.

Відповідно до пункту 3.4 Договору датою
поставки товару є:

- дата передачі товару Постачальником
Покупцеві, яка зазначена в підписаній
обома сторонами видатковій накладній,
товарно-транспортній накладній;

- дата передачі товару згідно
залізничної накладної Постачальником
органу залізничного транспорту при
доставці товару на умовах FCA, CPT -
станція відправлення;

- дата отримання товару згідно
залізничної накладної Покупцем від
органу залізничного транспорту при
поставці товару на умовах DDP, DDU -
станція призначення.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що
право власності на товар та ризики його
загибелі переходять від Постачальника
до Покупця з моменту поставки товару
відповідно до правил, встановлених в
пункті 3.4 Договору.

Згідно з пунктом 10.1 Договору, він
набуває чинності з моменту його
підписання та діє до 01.11.2013 року, а в
частині гарантійних зобов'язань
Постачальника протягом усього
гарантійного строку на продукцію.

20.06.2013 року сторони підписали
специфікацію №7 (а.с. 23), в якій погодили
поставку товару на загальну суму 195 005
грн. 10 коп. з ПДВ, а також порядок
розрахунків за поставлений згідно
Договору товар, а саме: пунктом 4
сторонами визначено, що розрахунок за
поставлений товар здійснюється
Гарантованим платежем з датою
виконання на 35 календарний день з
моменту передачі права власності на
товар Покупцю, та надання повного
пакету документів. Покупець
зобов'язується ініціювати виставлення
Гарантованого платежу в адресу
Постачальника протягом 10 банківських
днів після отримання товару на складі
Покупця. Порядок здійснення
Гарантованого платежу регламентовано
Умовами та правилами надання
банківських послуг ПАТ КБ ПРИВАТБАНК
або Договором банківського рахунку... В
день передачі права власності
Постачальник повинен надати рахунок,
видаткову накладну та податкову
накладну, оформлену згідно до ст. 187, 201
Податкового кодексу. (а.с. 23).

Згідно видаткової накладної №604 від
01.07.2013 року (а.с. 24), погоджений
специфікацією №7 товар було поставлено
Відповідачу та отримано його
представником на підставі довіреності
№595 від 26.06.2013 року на отримання
товарно-матеріальних цінностей (а.с. 26),
що також підтверджується
товарно-транспортною накладною №ДК-604
від 01.07.2013 року (а.с. 25).

Позивач Відповідачу виставив рахунок
на оплату №632 від 01.07.2013 року на суму 195
005 грн. 10 коп. (а.с. 27) для сплати.

Відповідач за поставлений товар в
строк, передбачений умовами Договору,
не розрахувався, заборгованість в сумі
195 005 грн. 10 коп. не сплатив, у зв'язку з
чим Позивач на його адресу направив
претензію №126 від 10.09.2013 року (а.с.28-29) в
якій просив останнього сплатити
заборгованість.

Відповідач надав відповідь №30/950 від
10.10.2013 року на претензію (а.с. 30-31) в якій
вказав на те, що не погоджується з
обставинами, викладеними в претензії, у
зв'язку з недотриманням Постачальником
умов договору щодо передачі оригіналів
документів, а також недотримання вимог
законодавства в частині нарахування
штрафних санкцій та форми і змісту
самої претензії.

21.10.2013 року Позивач на адресу
Відповідача направив лист №140 від
21.10.2013 року (а.с. 32-33), який останній
отримав 28.10.2013 року. (а.с. 34) з проханням
виконати умова Договору в частині
оплати Покупцем поставленого
Постачальником товару, а також, разом
із листом повторно направив на адресу
останнього рахунок №632 від 01.07.2013 року
на оплату.

Станом на момент розгляду справи
Відповідач заборгованість в сумі 195 005
грн. 10 коп. не сплатив, внаслідок чого
Позивач був вимушений звернутись до
господарського суду з метою захисту
своїх інтересів.

Розглядаючи вказані позовні вимоги
необхідно вказати на наступне.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що
у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу
України, встановлено що, якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі у
вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові
у разі порушення боржником
зобов'язання.

Протоколом узгодження розбіжностей до
Договору було доповнено Договір
пунктом 6.19, з якого вбачається, що за
порушення строку оплати товару
Покупець сплачує на користь
Постачальника пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення оплати, від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

Розмір пені, розрахований Позивачем з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог, від суми
основного зобов'язання за період з
03.12.2013 року по 07.02.2014 року становить суму
в розмірі 4 653 грн. 41 коп., яка
розрахована Позивачем вірно.

При цьому суд зауважує на тому, що
Позивачем вірно вказаний початковий
період розрахунку (саме з 03.12.2013 року),
який відповідає умовам п. 2.8 Договору та
п. 4 специфікації №7 від 20.06.2013 року.

У відповідності зі статтею 625
Цивільного кодексу України боржник
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором або законом.

Розрахований Позивачем розмір 3%
річних, з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог, за
період з 03.12.13р. по 07.02.14р., складає суму в
розмірі 1 073 грн. 86 коп., яка розрахована
вірно та підлягає задоволенню.

Таким чином, заборгованість
Відповідача перед Позивачем складає 195
005 грн. 10 коп. - основного боргу, 4 653 грн. 41
коп. - пені, 1 073 грн. 86 коп., - 3% річних, яка
і підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
по справі покладаються на Відповідача.

Суд не погоджується з доводами
Відповідача, з посиланням на п. 4 ст. 181
ГК України відповідно до якого, за
наявності заперечень щодо окремих умов
договору сторона, яка одержала проект
договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором та не узгодженістю його умов
з огляду на те, що 14.12.2012 року сторонами
було підписано та скріплено печатками
сторін Протокол узгодження
розбіжностей до Договору, яким було
доповнено Договір пунктом 6.19, який
стосується стягнення пені за порушення
строку оплати товару.

Крім того, оскільки Позивачем зменшено
розмір позовних вимог, судовий збір в
сумі, пропорційній сумі, на яку
зменшено позовні вимоги, підлягає
поверненню з Державного бюджету
України з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 7 Закону України
Про судовий збір, Сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі: зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

Таким чином, розмір судового збору,
який мав бути сплачений Позивачем при
поданні позовної заяви з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог, становить 2% від ціни позову, а
саме суму в розмірі 4 014 грн. 65 коп.

Позивачем при поданні позовної заяви,
відповідно до платіжного доручення
№1928 від 16.12.2013 року (а.с. 8), сплачена сума
судового збору в розмірі 4 128 грн. 23 коп.

Отже різниця переплати Позивачем
судового збору при подачі позову
становить суму у розмірі 113 грн. 58 коп.,
яка підлягає поверненню з державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43-45, 49, 82-85, 116-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Марганецький
гірничо-збагачувальний комбінат" (53400,
Дніпропетровська область, м. Марганець,
вул. Радянська, 62, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донбаскріп" (83059,
м.Донецьк, пр. Ілліча, 105, р/р 2401 в
ПАТ Альфа-Банк, МФО 300346, ) 195
005 грн. 10 коп. - основного боргу, 4 653 грн. 41
коп. - пені, 1 073 грн. 86 коп., - 3% річних, 4 128
грн. 23 коп. - судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Згідно з ч. 1 п. 1 ст.7 Закону України "Про
судовий збір" повернути з Державного
бюджету України Товариству з обмеженою
відповідальністю "Донбаскріп" (83059,
м.Донецьк, пр. Ілліча, 105, р/р 2401 в
ПАТ Альфа-Банк, МФО 300346, )
зайво сплачений судовий збір в сумі 113
грн. 58 коп., перерахований платіжним
дорученням №1928 від 16.12.2013 року,
оригінал якого знаходиться в
матеріалах справи №904/10021/13 (а.с. 8).

Суддя
О.І. Красота

Рішення підписано

13.02.2014р.