ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
У Х В А Л А

"11" лютого 2014 р.
№926/1262/13

За позовом Сторожинецької міської ради

до Виробничого кооперативу «Пересувна
механізована колона №151»

про визнання недійсними державних
актів на землю та скасування
реєстрації

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача - Андріященко О.Р., дов. від
02.01.2014 року.

від відповідача - Палій О.С., дов. від
17.12.2013 року, Толубяк В.С., голова
правління.

СУТЬ СПОРУ: Сторожинецька міська рада
Чернівецької області звернулася з
позовом до відкритого акціонерного
товариства «Пересувна механізована
колона №151» в якій просить визнати
недійсними державні акти на право
постійного користування землею І-ЧВ
№000106 від 14 грудня 1994 року та І-ЧВ №000088
від 14 грудня 1994 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що згідно з п. 6
розділу X Перехідних положень
Земельного кодексу України відповідач
зобов'язаний переоформити у
встановленому порядку право оренди на
наявні у користуванні земельні
ділянки.

Ухвалою від 06.12.2013 року порушено
провадження у справі, судове засідання
призначено на 18.12.2013 року за участю
представників сторін.

У відзиві на позов відповідача проти
позову заперечує, посилаючись на те, що
п. 6 розділу X Перехідних положень
Земельного кодексу України, яким
позивач обґрунтовує свої вимоги,
Рішенням Конституційного Суду України
№5-рп/2005 визнано неконституційним. Крім
того, державний акт на право постійного
користування землею І-ЧВ №000088 від 14
грудня 1994 року виданий не позивачем, а
Сторожинецькою районною радою
народних депутатів, яка і повинна
розпоряджатись даною земельною
ділянкою.

Ухвалою суду від 18.12.2013 року залучено
виробничий кооператив «Пересувна
механізована колона №151» до участі у
справі в якості правонаступника ВАТ
«Пересувна механізована колона №151» та
відкладено розгляд справи на 13.01.2014
року.

Ухвалою суду від 13.01.2014 року розгляд
справи відкладено на 11.02.2014 року.

До початку судового засідання 11.02.2014
року від позивача надійшло клопотання
про:

- уточнення позовних вимог, в якому
останній просить суд визнати недійсним
державний акт на право постійного
користування землею І-ЧВ №000088 від 14
грудня 1994 року, зареєстрований у Книзі
записів державних актів на право
постійного користування за №81 та
скасувати його державну реєстрацію, а
також визнати недійсним державний акт
на право постійного користування
землею І-ЧВ №000106 від 14 грудня 1994 року,
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право постійного
користування за №82 та скасувати його
державну реєстрацію;

- залучення до участі у справі в
якості третіх осіб без самостійних
вимог Сторожинецької районної
державної адміністрації та гр. ОСОБА_4.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. До початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Розгляд справи по суті розпочато судом
у судовому засіданні 18.12.2013 року.

У свою чергу, згідно п. 3.10 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року №18
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві.

При цьому збільшено (чи зменшено) може
бути лише розмір вимог майнового
характеру. Якщо в заяві позивача
йдеться про збільшення розміру
немайнових вимог (наприклад, про
визнання недійсним ще одного акта крім
того, стосовно якого відповідну вимогу
вже заявлено), то фактично також
йдеться про подання іншого позову (п. 3.11
вищевказаної постанови).

З урахуванням вищевикладеного судом
відхиляється заява про уточнення
(фактично про збільшення) позовних
вимог, оскільки вимога про скасування
державних актів в позовній заяві
позивачем не заявлялась.

Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора. Якщо господарський суд при
прийнятті позовної заяви, вчиненні дій
по підготовці справи до розгляду або
під час розгляду справи встановить, що
рішення господарського суду може
вплинути на права і обов'язки осіб, що
не є стороною у справі, господарський
суд залучає таких осіб до участі у
справі як третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

В обґрунтування поданого клопотання
про залучення до участі у справі в
якості третьої особи без самостійних
вимог Сторожинецької районної
державної адміністрації позивач
посилається на те, що спірна земельна
ділянка знаходиться за межами
населеного пункту - міста Сторожинець.

В цій площині суд зазначає, що
довільної форми лист Відділу
Держземагенства у Сторожинецькому
районі, адресований Голові
Сторожинецької міської ради, не є
належним доказом місцезнаходження
спірної земельної ділянки по
державному акту І-ЧВ №000106 від 14 грудня
1994 року, відтак позивачем належним
чином не доведено, що спірна земельна
ділянка знаходиться за межами
населеного пункту. Більш того, в тому
разі, коли позивач належним чином
підтвердить, що спірна земля
знаходиться за межами населеного
пункту, то саме районна державна
адміністрація, а не міська рада, яка
державний акт не видавала, повинна бути
позивачем у справі.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з
того, що позивачем також не надано
належних доказів того, що гр. ОСОБА_4 є
власником або користувачем
гідротехнічних споруд (договорів
оренди, свідоцтва про право власності
тощо), що знаходяться на території, яка
перебуває у користуванні відповідача,
у задоволенні поданого клопотання
також слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 27, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про уточнення
позовних вимог задовольнити частково,
в частині визнання недійсним
державного акта на право постійного
користування землею І-ЧВ №000106 від 14
грудня 1994 року, що зареєстрований у
Книзі записів державних актів на право
постійного користування за №82.

2. У задоволенні клопотання про
залучення третіх осіб відмовити.

Суддя
М.І.Ніколаєв