КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа№ 910/19677/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Безсмертний
А.В. - дов. б/н від 20.09.2013р.

від відповідача Васійчук
Л.Ф. - дов. №2878 від 28.12.2013р.

Ткаченко О.О. -
дов. №2876 від 28.12.2013р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 04.11.2013р. (суддя
Лиськов М.О.)

у справі №910/19677/13

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Конструкт

Груп» (далі - ТОВ
«Конструкт Груп»)

до Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»

(далі - ПАТ
«Укртрансгаз»)

про стягнення 60 184,70
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.11.2013р. у справі №910/19677/13
позов задоволено частково, стягнуто з
ПАТ «Укртрансгаз» на користь ТОВ
«Конструкт Груп» 59 148,00 грн. основного
боргу, 563,93 грн. 3% річних та 1 706,91 грн.
судового збору за подання позовної
заяви. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням,
відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. В обґрунтування своїх вимог
зазначив, що висновок суду першої
інстанції стосовно того, що позивачем
вчасно та в передбачені договором
№ від 21.06.2012р. (далі - Договір)
строки надано послуги, не відповідає
дійсності, оскільки позивачем послуги
надано без дотримання графіку надання
та фінансування послуг згідно п.4.2.
Договору, а саме: поставку обладнання,
монтажні та пусконалагоджувальні
роботи виконано передчасно. Таким
чином, відповідач не є боржником, який
прострочив оплату коштів в розумінні
ст.ст.610, 612 ЦК України, а відтак до нього
не може застосовуватися передбачена
ст.625 ЦК України відповідальність за
прострочення виконання грошового
зобов'язання тощо.

Представники апелянта в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити,
оскаржене рішення скасувати та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі за наведених в скарзі підстав.

Представник позивача доводи скарги
заперечив, просив не брати їх до уваги,
а відтак рішення місцевого суду як
законне та обґрунтоване просив
залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню.

Так, ТОВ «Конструкт Груп» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до ПАТ «Укртрансгаз» про
стягнення заборгованості в сумі 60 184,70
грн. Позовні вимоги мотивовано
неналежним виконанням відповідачем
умов Договору з оплати наданих
позивачем послуг тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представників сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, дійшов висновку про
обґрунтованість частини цих вимог,
відтак позов задовольнив частково.

Так, задовольняючи позов частково,
місцевий суд посилався на неналежне
виконання відповідачем грошових
зобов'язань зі сплати наданих
позивачем послуг за Договором, як
результат заборгованість в розмірі 59
148,00 грн. Оскільки відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, суд першої інстанції
вважав, що позовні вимоги в частині
стягнення нарахованих на суму боргу 3%
річних підлягають задоволенню.
Одночасно прийняв рішення про відмову
в позові в частині стягнення
інфляційних втрати, адже в період, за
який позивач просив їх стягнути, мала
місце дефляція тощо.

Як встановлено матеріалами справи,
21.06.2012р. між відповідачем, як
замовником, та позивачем, як
виконавцем, укладено Договір, за
умовами п.1.1. якого замовник доручає, а
виконавець зобов'язується на свій
ризик власними та залученими силами і
засобами надати за умовами Договору
послуги в повному обсязі відповідно до
вимог чинних нормативних документів та
технічної документації, а замовник
зобов'язується прийняти ці послуги та
оплатити їх.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві цю послугу, якщо інше не
встановлено договором. Якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, які встановлено договором
(ст.ст.901, 903 ЦК України).

Відповідно до п.2.1. Договору його ціна
становить 5 733 296,43 грн., з якої:

- вартість послуг складає 415 904,43 грн.;

- вартість матеріалів та обладнання
складає 5 317 392,00 грн.

Положеннями п.п.3.1., 4.1. Договору
встановлено, що оплата за надані
послуги здійснюється проміжними
платежами на підставі актів
здачі-приймання наданих послуг в строк
не пізніше 180 (сто вісімдесяти)
календарних днів з дати підписання
уповноваженими представниками сторін.
Передбачені цим Договором послуги
виконавець надає із матеріалів та
обладнання, поставку яких, як і початок
надання послуг за цим Договором
виконавець здійснює після отримання
від замовника відповідного письмового
розпорядження (дозволу) на початок
надання послуг.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
позивач зобов'язання за Договором
виконав в повному обсязі, що
підтверджено належним чином
оформленими та підписаними актами
приймання виконання будівельних робіт
від 26.11.2012р., натомість відповідач
провів розрахунки частково та не
здійснив оплати на суму 59 148,00 грн.
згідно вищевказаних актів виконаних
будівельних робіт.

Відповідно до приписів ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Положеннями ст.193 ГК України та ст.ст. 525,
526, 530, 612 ЦК України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, воно підлягає
виконанню в цей строк (термін). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
встановлений договором або законом
строк.

У відповідності до ч.1 ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскаржуючи рішення місцевого суду
апелянт посилався на те, що позивачем
надано послуги без дотримання графіку
надання та фінансування послуг згідно
п.4.2. Договору, тобто поставку
обладнання, монтажні та
пусконалагоджувальні роботи виконано
передчасно.

Так, на підставі п.4.2. Договору
виконавець зобов'язується надати
послуги протягом 360 (триста шістдесяти)
календарних днів з дати отримання від
замовника письмового розпорядження
(дозволу) на початок надання послуг та
надати послуги з обов'язковим
дотриманням погодженого із замовником
графіку надання послуг, який є
невід'ємною частиною договору.

Як встановлено місцевим судом,
відповідачем 17.09.2012р. надано за умовами
п. 4.2. Договору відповідний наказ про
надання дозволу на виконання робіт
сторонній організації, правовий статус
котрої судом не встановлено.

Крім того, в матеріалах справи наявні
копії актів від 26.11.2012р., які підписано
та скріплено печатками як замовником
так і виконавцем, що свідчить про те, що
ніяких заперечень (претензій) у
відповідача до позивача не було, відтак
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що позивачем надано послуги в
передбачений Договором строк, вчасно і
якісно тощо.

За відсутності наданих відповідачем
належних та допустимих доказів на
спростування наявного основного боргу
та підтвердженням матеріалами справи
факту надання позивачем йому послуг,
відсутність в матеріалах справи
доказів повної оплати заборгованості
за Договором, місцевий суд дійшов
правильного висновку, що
обґрунтованими є позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
боргу за Договором в сумі 59 148,00 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
визначених змістом зобов'язання умов
(неналежне виконання) є порушенням
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання (ч.2 ст.625 ЦК
України), на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлено договором або
законом.

Апеляційний господарський суд
погоджується з позицією суду першої
інстанції про правильне нарахування
позивачем 3% річних в сумі 563,93 грн. та
задоволення позовних вимог в частині
їх стягнення. Одночасно апеляційний
господарський суд вважає правомірною
відмову суду першої інстанції в
задоволенні інфляційних втрат, адже
протягом періоду, за який заявлено
стягнення інфляційних втрат (01.06.2013р. по
31.08.2013р.) мала місце дефляція й
позивачем не понесено втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів.

За таких обставин, апеляційний суд
погоджується з висновками місцевого
суду, як законними, обґрунтованими
обставинами й матеріалами справи,
детальний аналіз яких, як і нормативне
обґрунтування прийнятого судового
рішення наведено місцевим судом,
підстав для скасування його не
знаходить. Доводи апелянта по суті
скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
04.11.2013р. у справі №910/19677/13 - без змін.

Матеріали справи №910/19677/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун