м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом ТОВ "Грісвіт"
до ТОВ "Бізнес Партнер ЛТД"
про стягнення 10 840,00 грн
Суддя Головатюк Л.Д.
Від позивача: Радіонов Г.В. (директор)
Від відповідача: не з"явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості у зв"язку з неналежним
виконанням умов договору про
транспортно-експедиційне
обслуговування № 005 від 03.09.2013 розмірі 10
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 30.12.2013 порушено провадження у
розгляду на 16.01.2014.
Представник відповідача в судове
засідання 16.01.2014 не з'явився,
витребувані судом докази не подав,
причин неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
В судове засідання 16.01.2014 прибув
представник позивача та дав пояснення
по справі. Розгляд справи відкладено на
В судове засідання 23.01.2014 прибув
представник позивача та дав пояснення
по справі.
Представник відповідача в судове
засідання 23.01.2014 вдруге не з'явився,
витребувані судом докази не подав,
причин неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Розгляд справи відкладено на 06.02.2014.
В судове засідання 06.02.2014 з'явився
представник позивача, надав пояснення
по суті справи, подав додаткові докази
по справі, позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
Представник відповідача в судове
засідання 06.02.2014 втретє не з'явився,
причин не явки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи, був
належним чином повідомлений.
Місцезнаходження відповідача за
буд. 36-38, на яку було відправлено ухвали
суду, адреса підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
серії АГ №690832. Проте ухвала суду не
була отримана відповідачем та
повернулась до суду з наступної
причини: «не знайдено».
Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2013 між товариством з обмеженою
відповідальністю «Бізнес Партнер ЛТД»
(далі відповідач, експедитор за
договором) та товариством з обмеженою
відповідальністю «Грісвіт» (далі
позивач, перевізник за договором) було
укладено Договір №005 (далі - Договір
№005) про транспортно-експедиційне
обслуговування перевезення вантажів.

Договір було передано ТОВ «Бізнес
Партнер ЛТД» перевізнику факсимільним
зв'язком за підписом директора Козуб E.L
та з печаткою 03.09.2013.

Директором ТОВ «Грісвіт» Родіоновим
Г.В. у гой же день 03.09.2013 було підписано
вищезазначений Договір №005 та передано
ТОВ «Бізнес Партнер ЛТД».

Згідно ст..638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України встановлено,
що договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом.

Відповідно до п.9.2 Договору №005 -
договір, доповнення до договору, заявка
та інші документи, підписані і передані
або отримані за допомогою
факсимільного зв'язку, мають однакову з
оригіналом юридичну силу.

Відповідно до п. 1.2 Договору №005
предметом Договору є порядок
взаємовідносин Сторін при здійсненні
перевізником перевезення експортних,
імпортних, транзитних або інших
вантажів автомобільним транспортом у
міському, міжміському та міжнародному
сполученнях і наданні експедитором
пов'язаних з цим
транспортно-експедиторських послуг
згідно з узгодженими Сторонами
заявками.

Згідно п. 2.3. договору конкретні умови
по кожному перевезенню узгоджуються в
окремо складеній заявці, яка
підписується уповноваженими
представниками сторін, скріплюється
печатками та є додатковм до цього
договору і не вважається окремим
праовчином. Заявка передана
факсимільним та/або електронним
зв"язком має юридичну силу оригіналу.

Як свідчать матеріали справи 03.09.2013
позивачем від ТОВ «Бізнес Партнер ЛТД»
було отримано Заявку №648 до Договору
№005, згідно з якою автомобіль позивача
повинен здійснити перевезення вантажу,
а саме - насіння, з Т.О.Р. Onionsets B.V. Baarlandsezand
5, 4431 NE sGravenpolder, Holland Company Triumfus Onion Products
Onionsets B.V. Industrieterrein А, та доставити вантаж
за адресою: Україна, Київська область,
с.Новосілки.

У Заявці №648 сума фрахту складала 1500
євро по курсу НБУ на день відвантаження
автомобілю.

Датою завантаження визначено 09.09.2013, а
датою вивантаження -13.09.2013.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання заявки відповідача № 648 від
03.09.2013 позивач надав послуги з
перевезення вантажу на загальну суму
16663,80 грн. (1500 Євро на момент
вивантаження), що підтверджується
міжнародною товарно-транспортною
накладною - СМR VOR 303.10014 NL.

Відповідно до п.4.4 Договору №005 оплата
послуг перевізника здійснюється
експедитором згідно ст.929 Цивільного
кодексу України, а саме безготівковим
шляхом на розрахунковий рахунок
Перевізника із коштів, що були
перераховані Замовником перевезення
на розрахунковий рахунок Експедитора,
після отримання Експедитором належним
чином оформлених: оригіналу заявки
(заявок) до цього Договору, оригіналів
товарно-транспортних документів (ТТН,
CMR) з відповідними відмітками про
одержання вантажу і оригіналів рахунку
та акту виконаних робіт, в строк,
вказаний в заявці до цього Договору.

ТОВ «Грісвіт», на виконання договору
про транспортно-експедиційне
обслуговування перевезення вантажів
№005 від 03.09.2013 та заявки № 648 від 03.09.2013,
надіслав на електронну поштову адресу
відповідача, а також на поштову адресу
відповідача, вказану в договорі,
міжнародну товарно-транспортну
накладну з відміткою про одержання
вантажу, рахунок на оплату, оригінал
заявки, акт надання послуг № 226 від
17.09.2013.

Електронний лист зі вказаними
документами було отримано ТОВ «Бізнес
Партнер ЛТД» 17.09.2013, що підтверджується
електронним листом представника
відповідача.

Факт поштового відправлення
підтверджується фіскальним чеком від
20.09.2013. Однак, рекомендований лист
повернувся на адресу позивача.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ «Грісвіт»
виконало свої обов'язки, визначені
Договором №005 в повному обсязі.

Пунктом 3.2.7 Договору встановлено, що
Експедитор зобов'язаний вчасно на
підставі п.4.4 Договору проводити
розрахунки з Перевізником.

Однак, ТОВ «Бізнес Партнер ЛТД»
виконало свій обов'язок з оплати послуг
ТОВ «Грісвіт» частково, а саме:
відповідно до платіжного доручення №321
від 20.09.2013 відповідачем було сплачено
3663,80 грн., а платіжним дорученням №326
від 02.10.2013 ТОВ «Бізнес Партнер ЛТД» було
сплачено 3000 грн.

Отже, факт часткової оплати послуг ТОВ
«Грісвіт» свідчить, що відповідачем
визнано факт виконання позивачем своїх
зобов'язань та про те, що у відповідача
відсутні претензії до ТОВ «Грісвіт».

Отже, станом на день розгляду справи
розрахунки за договором №005
відповідачем повністю не здійснено та
за боржником рахується заборгованість
в розмірі 10 000,00 грн.

Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

В силу положень ч.1 ст.903 ЦК України
замовник зобов'язаний оплатити надані
йому послуги в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Загальні положення про перевезення
викладені в ст.908 ЦК України, відповідно
до котрої перевезення вантажу
здійснюється за договором перевезення.
Частиною першою статті 909 ЦК України
передбачено, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довіреній їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення і видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві0, а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.4 ст.306 ГК України транспортна
експедиція є допоміжним видом
діяльності, пов'язаною з перевезенням
вантажу.

Відповідно до ст. ст. 929 ЦК України, 316 ГК
України за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу. За
цим договором може бути встановлений
обов'язок експедитора укладати від
свого імені договір перевезення
вантажу, забезпечувати відправку і
одержання вантажу, а також виконання
інших зобов'язань, пов'язаних із
перевезенням.

Положеннями Закону України «Про
транспортно - експедиторську
діяльність» встановлене, що
експедитори надають клієнтам послуги
відповідно до вимог законодавства
України та держав, територією яких
транспортуються вантажі, згідно з
переліком послуг, визначеним у
правилах здійснення транспортно -
експедиторської діяльності, а також
інші послуги, визначені за
домовленістю сторін у договорі
транспортного експедирування.

Ст. 9 Закону України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність» встановлено, що
підтвердженням витрат експедитора є
документи (рахунки, накладні тощо),
видані суб'єктами господарювання, що
залучалися до виконання договору
транспортного експедирування, або
органами влади.

Відповідно до ч. 10 ст. 9 Закону України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність» перевезення вантажів
супроводжується товарно-транспортними
документами, складеними мовою
міжнародного спілкування залежно від
обраного виду транспорту або державною
мовою, якщо вантажі перевозяться в
Україні.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність» факт надання послуги
експедитора при перевезенні
підтверджується єдиним транспортним
документом або комплектом документів
(залізничних, автомобільних,
авіаційних накладних, коносаментів
тощо), які відображають шлях прямування
вантажу від пункту його відправлення
до пункту його призначення.

Отже, факт несплати відповідачем
позивачу винагороди за отримані
послуги належним чином доведений, а
також доведений обов'язок відповідача
оплатити позивачу винагороду за
отримані послуги, що дає суду підстави
задовольнити позов позивача в частині
стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 10 000,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
пеню за прострочення грошового
зобов'язання в розмірі 0,1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення, яка згідно розрахунку
позивача становить 840,00 грн.

Відповідно до положень п. 6.4 Договору №
005 у випадку прострочення оплати
рахунків відповідач оплачує на користь
позивача пеню в розмірі 0,1 % від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійну облікову ставку
Національного Банку, що діяла в період,
за який сплачується пеня.

Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним зверненням
громадянина Козлова Д.О. щодо
офіційного тлумачення положень
другого речення преамбули Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» вирішено «в аспекті
конституційного звернення положення
другого речення преамбули Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22 листопада 1996 року N
543/96-ВР з наступними змінами у
взаємозв'язку з положеннями статей 1,3
цього закону потрібно розуміти так, що
обмеження пені у грошових
зобов'язаннях подвійною обліковою
ставкою Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня, поширюється на правовідносини,
суб'єктами яких є лише підприємства,
установи та організації незалежно від
форм власності і господарювання та
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності
(підприємці)».

Судом здійснено перерахунок суми пені,
яка становить:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення16663.8018.09.2013 - 19.09.201326.5000 %0.036
%11.87

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1300020.09.2013 - 02.10.2013136.5000 %0.036
%60.19

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000003.10.2013 - 24.12.2013836.5000 %0.036
%295.62

Отже, пеня у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за період
нарахування зазначений позивачем
становить: 367,68 грн. і позовні вимоги в
цій частині суд задовольняє.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
стягуються понесені позивачем витрати
по сплаті судового збору пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Грісвіт"
задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Партнер ЛТД"
(01034, м. Київ, Шевченківський район, вул.
Ярославів Вал, буд. 36-38, )
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Грісвіт" (01011, м. Київ,
Печерський район, Печерський узвіз,
буд. 15, кв. 61, ) основну
заборгованість в розмірі 10 000 (десять
тисяч) грн. 00 коп., пеню в розмірі
367(триста шістдесят сім) грн. 68 коп.,
судовий збір в сумі 1 645(одна тисяча
шістсот сорок п'ять) грн. 49 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

6. Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя
Головатюк
Л.Д.

Дата підписання повного тексту
рішення: 11.02.2014