ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
Справа № 925/2049/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт"

до приватного підприємства "Картес"

про стягнення 209393 грн. 20 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Козовий О.Д. за
довіреністю від 10.12.2013р.;

від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт" звернулося до
господарського суду Черкаської
області із позовною заявою товариства
з обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Гермес-2000" та до приватного
підприємства "Картес" про стягнення
солідарно з відповідачів 226358 грн. 20
коп., у тому числі: 200000 грн. боргу за
поставлений товар, 16965 грн. боргу за
надані згідно з актом №107 послуги та 9393
грн. 20 коп. пені за прострочення
виконання грошових зобов'язань.

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачами
грошових зобов'язань за договором
поставки від 27.07.2013р. №51 та за договором
поруки від 29.07.2013р. №1 щодо оплати
поставленого позивачем приватному
підприємству "Картес" товар.

Ухвалою від 19.12.2013р. господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт" до розгляду, порушив
провадження у даній справі і призначив
її до розгляду в судовому засіданні на
10 годину 09.01.2014р. у приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

Ухвалами від 09.01.2014р. і від 21.01.2014р.
господарський суд Черкаської області у
зв'язку з нез'явленням представників
відповідачів в судове засідання
відклав розгляд справи відповідно на 11
годину 30 хвилин 21.01.2014р. і на 11 годину 15
хвилин 05.02.2014р. у приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

Заявою від 21.01.2014р. представник
позивача відмовився повністю від
позову до товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Гермес-2000" про стягнення 226358 грн. 20 коп.

Ухвалою від 05.02.2014р. господарський суд
Черкаської області прийняв відмову
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт" від позову до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Гермес-2000" про стягнення 226358 грн. 20 коп.
і припинив провадження у справі в
частині позовних вимог до товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Гермес-2000".

Заявою від 21.01.2014р. представник
позивача зменшив розміру позовних
вимог на 16965 грн. боргу за надані згідно
з актом №107 послуги, в зв'язку з
неможливістю подання цього акту
господарському суду.

Право позивача на зменшення розміру
позовних вимог до прийняття рішення по
справі передбачене ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, тому вказане зменшення
позивачем розміру позовних вимог було
прийнято господарським судом
Черкаської області.

Приватне підприємство "Картес" було
належним чином повідомлене про дату
час і місце засідання суду,
призначеного на 11 годину 15 хвилин
05.02.2014р., проте його представник у це
судове засідання не з'явився, що не
перешкоджає вирішенню спору за
наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов приватне
підприємство "Картес" визнало
наявність у нього заборгованості перед
позивачем за поставлений за договором
поставки від 27.07.2013р. №51 товар у сумі
200000 грн. і заперечило борг за надані
згідно з актом №107 послуги у сумі 16965
грн. через його бездоказовість та
правильність розрахунку стягуваної
суми пені через врахування у складі
боргу не підтвердженої доказами суми -
16965 грн..

Також приватне підприємство "Картес"
звернулося до господарського суду із
заявою про пропозицію укладення з
позивачем мирової угоди та з
клопотаннями про витребування від
позивача доказів на підтвердження
заявленого у позові боргу за надані
послуги у сумі 16965 грн. і про
продовження строку розгляду справи та
відкладення її розгляду на інший день у
зв'язку з направленням позивачу
пропозиції про укладення мирової угоди
та необхідністю витребування від
позивача нових доказів.

У засіданні суду, яке відбулося 05.02.2014р.,
представник позивача підтримав позов
до приватного підприємства "Картес" про
стягнення 209393 грн. 20 коп. з викладених у
позові підстав, відхилив пропозицію
цього підприємства про укладення
мирової угоди і заперечив проти
клопотань про витребування від
позивача доказів та про продовження
строку розгляду справи і відкладення
її розгляду на інший день у зв'язку з
відхиленням пропозиції про укладення
мирової угоди і зменшення розміру
позовних вимог на 16965 грн. боргу за
надані згідно з актом №107 послуги.

Через відхилення представником
позивача пропозиції приватного
підприємства "Картес" про укладення
мирової угоди і зменшення позивачем
розміру позовних вимог на 16965 грн. боргу
за надані згідно з актом №107 послуги
господарський суд Черкаської області
залишив клопотання відповідача про
витребування від позивача доказів та
про продовження строку розгляду справи
і відкладення її розгляду на інший день
без задоволення.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт", як постачальник, і
приватне підприємство "Картес", як
покупець, уклали договір поставки №51
(далі - договір №51), згідно з яким
постачальник зобов'язався передати у
власність покупцю, а останній прийняти
та оплатити 44000 кг масла вершкового
партіями згідно з накладними.

Відповідно до п. 4.1 договору №51
вартість кожної одиниці товару та
загальна вартість кожної партії
товару, яка поставляється за цим
договором, визначається сторонами у
видаткових накладних

Згідно з п. 4.5 договору №51 продавець
може надати покупцю право сплатити
вартість поставленого товару протягом
5 банківських днів.

У п. 7.2.1 договору №51 сторони
передбачили, що за порушення темнів
розрахунків, передбачених п. 4.5 даного
договору, покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від простроченої
суми за кожен день прострочення.

Пунктом 11.1 договору №51 його сторони
визначили строк дії цього договору до
31.12.2013р.

На виконання договору №51 товариство з
обмеженою відповідальністю
"Торговельна компанія "Тіса-опт" за
видатковими накладними від 29.07.2013р. №50
і від 05.09.2013р. №88 передало приватному
підприємству "Картес" у власність, а
останнє прийняло 6000 кг масла
вершкового 73% жирності на загальну суму
343200 грн.

21 серпня 2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт" і приватне
підприємство "Картес" склали і
підписали акт про залік взаємних вимог,
згідно з яким зарахували в оплату
поставленого позивачем відповідачу за
договором №51 масла вершкового
однорідні зустрічні вимоги
відповідача до позивача у сумі 107382 грн.
60 коп. за договором купівлі-продажу від
21.06.2013р. №Ф-070.

Крім того, відповідач 16.09.2013р. і 01.11.2013р.
перерахував позивачу на його рахунок в
установі банку відповідно 20000 грн. і 15817
грн. 40 коп. плати за поставлене ним за
вказаними вище видатковими накладними
масло вершкове, що підтверджується
банківськими виписками із особового
рахунку позивача.

Решту боргу за поставлений позивачем
на виконання договору №51 товар у сумі
200000 грн. (343200 грн. - 107382 грн. 60 коп. - 20000
грн. - 15817 грн. 40 коп.) відповідач
позивачу не сплатив.

За прострочення оплати товару позивач
нарахував відповідачу до сплати 9393 грн.
20 коп. передбаченої п. 7.2.1 договору №51
пені у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, у
тому числі:

791 грн. 21 коп. від суми боргу 229200 грн. за 9
днів прострочення оплати товару з
04.08.2013р. по 12.08.2013р.;

653 грн. 06 коп. від суми боргу 229200 грн. за 8
днів прострочення оплати товару з
13.08.2013р. по 20.08.2013р.;

867 грн. 74 коп. від суми боргу 121817 грн. 40
коп. за 20 днів прострочення оплати
товару з 21.08.2013р. по 09.09.2013р.;

503 грн. 94 коп. від суми боргу 235817 грн. 40
коп. за 6 днів прострочення оплати
товару з 10.09.2013р. по 15.09.2013р.;

3535 грн. 86 коп. від суми боргу 215817 грн. 40
коп. за 46 днів прострочення оплати
товару з 16.09.2013р. по 31.10.2013р.;

1495 грн. 89 коп. від суми боргу 200000 грн. за
21 день прострочення оплати товару з
01.11.2013р. по 21.11.2013р.;

1545 грн. 50 коп. від суми боргу 216965 грн. за
20 днів прострочення оплати товару з
22.11.2013р. по 11.12.2013р.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором; учасники
господарських правовідносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Стаття 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
розумінні цього Кодексу визнає
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачає право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом,
зокрема, присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосування
штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином
грошові зобов'язання за договором №51
щодо оплати поставленого йому
позивачем на виконання цього договору
товару і тим самим порушив право
позивача на своєчасне і повне
одержання відповідної суми коштів за
поставлений товар.

Відтак позивач в порядку захисту свого
порушеного права вправі вимагати
примусового виконання відповідачем
грошових зобов'язань в натурі шляхом
стягнення з відповідача на свою
користь боргу у сумі 200000 грн., а також
передбаченої п. 7.2.1. договору №51 пені.

Виходячи з умов п. 4.5 договору №51,
позивач у розрахунку стягуваної суми
пені не вірно визначив початок
прострочення і відповідно кількість
днів прострочення оплати товару
поставленого за вказаними вище
видатковими накладними. Так за
видатковою накладною від 29.07.2013р. №50
прострочення оплати товару почалося не
з 04.08.2013р., а з 06.08.2013р. і за видатковою
накладною від 05.09.2013р. №88 не з 10.09.2013р., а
з 13.09.2013р.

Крім того, позивач безпідставно
включив до складу простроченої суми
боргу для нарахування пені за 20 днів
прострочення з 22.11.2013р. по 11.12.2013р. 16965
грн. боргу за надані згідно з актом №107
послуги, які не передбачені договором
№51 і фактичне надання яких відповідачу
позивач не доказав.

За таких обставин позивач за вказаний у
позові період прострочення має право
на стягнення з відповідача пені у сумі
8974 грн. 73 коп. за період прострочення з
06.08.2013р. по 11.12.2013р., виходячи з
наступного розрахунку:

615 грн. 39 коп. від суми боргу 229200 грн. за 7
днів прострочення оплати товару з
06.08.2013р. по 12.08.2013р. (229200 грн. боргу х 14%
подвійна облікова ставка НБУ : 100% : 365
днів у році х 7 днів прострочення);

653 грн. 06 коп. від суми боргу 229200 грн. за 8
днів прострочення оплати товару з
13.08.2013р. по 20.08.2013р. (229200 грн. боргу х 13%
подвійна облікова ставка НБУ : 100% : 365
днів у році х 8 днів прострочення);

997 грн. 90 коп. від суми боргу 121817 грн. 40
коп. за 23 дні прострочення оплати
товару з 21.08.2013р. по 12.09.2013р. (121817 грн. 40
коп. боргу х 13% подвійна облікова ставка
НБУ : 100% : 365 днів у році х 23 дні
прострочення);

251 грн. 97 коп. від суми боргу 235817 грн. 40
коп. за 3 дні прострочення оплати товару
з 13.09.2013р. по 15.09.2013р. (235817 грн. 40 коп.
боргу х 13% подвійна облікова ставка НБУ
: 100% : 365 днів у році х 3 дні прострочення);

3535 грн. 86 коп. від суми боргу 215817 грн. 40
коп. за 46 днів прострочення оплати
товару з 16.09.2013р. по 31.10.2013р. (215817 грн. 40
коп. боргу х 13% подвійна облікова ставка
НБУ : 100% : 365 днів у році х 46 днів
прострочення);

2920 грн. 55 коп. від суми боргу 200000 грн. за
41 день прострочення оплати товару з
01.11.2013р. по 11.12.2013р. (200000 грн. боргу х 13%
подвійна облікова ставка НБУ : 100% : 365
днів у році х 41 день прострочення).

Таким чином, позов підлягає
задоволенню лише в частині стягнення
200000 грн. основного боргу за поставлений
товар та 8974 грн. 73 коп. пені.

При поданні позову позивач сплатив за
платіжним дорученням від 11.12.2013р. №85 до
Державного бюджету України 4527 грн. 16
коп. судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу за рахунок відповідача
підлягають відшкодуванню витрати на
сплату судового збору пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Отже, із сплаченого позивачем судового
збору в сумі 4527 грн. 16 коп. -339 грн. 30 коп.
судового збору підлягає поверненню
йому із Державного бюджету України у
зв'язку із зменшенням розміру позовних
вимог і 4179 грн. 49 коп. судового збору
підлягає відшкодуванню йому за рахунок
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
"Картес" (вул. Горького, буд. 8,
смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600,
ідентифікаційний код 33143048) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт" (вул. Р. Люксембург,
буд. 177, м. Черкаси, 18003, ідентифікаційний
код 22811041) - 200000 грн. основного боргу, 8974
грн. 73 коп. пені та 4179 грн. 49 коп. витрат
на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговельна
компанія "Тіса-опт" (вул. Р. Люксембург,
буд. 177, м. Черкаси, 18003, ідентифікаційний
код 22811041) із Державного бюджету України
339 грн. 30 коп. сплаченого ним за
платіжним дорученням від 11.12.2013р. №85
судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
10.02.2014р.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко