ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"06" лютого 2014 р.
Справа № 911/316/14

Суддя А.Ф. Черногуз, розглянувши
матеріали за позовом Прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави до
Гатненської сільської ради та Фізичної
особи-підприємця Підкидача Олександра
Івановича про визнання незаконним та
скасування рішення Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки,

УСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Прокурора Києво-Святошинського району
Київської області в інтересах держави
до Гатненської сільської ради та
Фізичної особи-підприємця Підкидача
Олександра Івановича про визнання
незаконним та скасування рішення
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області та визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки.

Подана позовна заява не відповідає
вимогам розділу IХ Господарського
процесуального кодексу України, а саме
суд звертає увагу заявника на те, що
прокурор при зверненні з позовом в
інтересах держави не зазначив органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, а звернувся з позовом
як позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99
державні інтереси закріплюються як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. Інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

В резолютивній частині вказаного
рішення Конституційного Суду України
зазначено, що прокурори та їх
заступники подають до суду позови саме
в інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності. Під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах" потрібно розуміти
орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Відповідні повноваження органу
місцевого самоврядування визначаються
з огляду на вимоги Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Таким чином, прокурор, звертаючись до
господарського суду в інтересах
держави, зобов'язаний крім іншого,
вказати у позовній заяві позивача
(орган уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах), а саме: його
найменування, місцезнаходження та
ідентифікаційний код.

Натомість прокурор в порушення
наведених вимог чинного законодавства
України у своїй позовній заяві не
вказав позивача (орган уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах). Всупереч
вимог п.2 ч.2 ст. 54 ГПК України позовна
заява не містить ні найменування
позивача (органу уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах), ні його
місцезнаходження, ні його
ідентифікаційного коду.

Прокурором взагалі не вказано в чиїх
інтересах подано позовну заяву, що
також суперечить ст. 2 ГПК України та
рішенню Конституційного Суду України
від 08.04.1999 р. у справі №1-1/99, згідно яких
прокурор вправі подавати позови лише в
інтересах держави, а не державних
підприємств, установ і при цьому
прокурор зобов'язаний визначити і
обґрунтувати в позовній заяві, в чому
полягає порушення інтересів держави чи
в чому існує загроза інтересам держави.
Втім, в даному випадку цього також не
зроблено - в чому полягає порушення
інтересів держави в позові не
зазначено.

Згідно з ч. 2 статті 2 ГПК України, у разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до господарського суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві.

Згідно з частиною другою статті 29 ГПК у
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах, або
в інтересах громадянина зазначений
орган чи громадянин набуває статусу
позивача.

Таким чином, відповідно до вимог статей
2, 29 Господарського процесуального
кодексу України, та враховуючи рішення
Конституційного Суду України від
08.04.99р. № 3-рп/99 зі справи за
конституційним поданням Вищого
арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 ГПК України, прокурор набуває статусу
позивача і як такий зазначається у
позовній заяві, коли він звертається з
позовом до суду в інтересах держави за
умови відсутності органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах, або
у разі відсутності у такого органу
повноважень щодо звернення до
господарського суду.

Однак, виходячи зі змісту позовних
вимог і вимог Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" органом, на якого державою
покладено обов'язок щодо здійснення
конкретних функцій у правовідносинах,
пов'язаних із орендою комунального
майна є орган місцевого
самоврядування, який відповідно до
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" приймає рішення
про передачу комунального майна в
оренду та здійснює функції
орендодавця.

Господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.
Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором. У випадках неправильного
визначення прокурором позивача, тобто
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах,
господарський суд на підставі пункту 1
частини першої статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду (аналогічна
правова позиція викладена у ч. 3
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
р. № 7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам").

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Враховуючи викладене, позовна заява
№50г-13 від 20.08.2013 Прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави до
Гатненської сільської ради та Фізичної
особи-підприємця Підкидача Олександра
Івановича про визнання незаконним та
скасування рішення Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області та визнання
недійсним договору підлягає
поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача,
що повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення вказаних
недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави до
Гатненської сільської ради та Фізичної
особи-підприємця Підкидача Олександра
Івановича про визнання незаконним та
скасування рішення Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області та визнання
недійсним договору повернути без
розгляду.

2. Копію ухвали, позовну заяву з
доданими до неї документами надіслати
Прокурору Києво-Святошинського району
Київської області.

3. Копію ухвали надіслати
Гатненській сільській раді та Фізичній
особі-підприємцю Підкидачу Олександру
Івановичу.

Суддя
А.Ф. Черногуз