ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р.
Справа № 922/4489/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Толстопятенко В.Л.,

відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №46
Х/1-7) на рішення господарського суду
Харківської області від 12.12.13 у справі

за позовом Державної установи
"Інститут проблем ендокринної
патології ім. В. Я. Данилевського
Академії медичних наук України", м.
Харків,

до Фірми "ЕРІДАН" ТОВ, м. Харків,

про розірвання угоди та стягнення 68 779,35
грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про
розірвання угоди про погашення
заборгованості від 30.04.2013р., укладеної
між Фірмою "ЕРІДАН" ТОВ та Державною
установою "Інститут проблем
ендокринної патології ім. В.Я.
Данилевського НАМН України" та
стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати в сумі
68067,48грн. та пені в сумі 711,87грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
оренди № 20 від 01.07.2003р., внаслідок чого
виникла заборгованість. У зв'язку з тим,
що у відповідача склалося скрутне
фінансове становище, позивач погодився
на поетапне погашення заборгованості
та уклав з відповідачем Угоду про
погашення заборгованості від 30.04.2013р.
(із змінами згідно додаткової угоди від
01.07.2013р.), у якій сторонами погоджено
графік платежів, які повинен
здійснювати відповідач в якості
погашення заборгованості з орендної
плати. Однак, відповідач порушує
погоджені сторонами строки оплати,
завдаючи цим шкоди позивачу, що є
підставою для розірвання
вищезазначеної Угоди за рішенням суду
у відповідності із ст. 651 Цивільного
кодексу України.

05.12.2013р. позивачем подано клопотання
про припинення провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
3000,000грн. основного боргу у зв'язку з
оплатою; залишок основного боргу в сумі
65067,48грн., пеню в сумі 711,87грн. та судовий
збір в сумі 2867,50грн. просить стягнути в
повному обсязі.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12.12.2013 року
(суддя Присяжнюк О.О.) позов задоволено.
Розірвано угоду про погашення
заборгованості від 30.04.2013р., укладену
між Фірмою "ЕРІДАН" Товариством з
обмеженою відповідальністю та
Державною установою "Інститут проблем
ендокринної патології ім. В.Я.
Данилевського Національної академії
медичних наук України". Стягнуто з
Фірми "ЕРІДАН" Товариства з обмеженою
відповідальністю на користь Державної
установи "Інститут проблем ендокринної
патології ім. В.Я. Данилевського
Національної академії медичних наук
України" 65067,48грн. основного боргу, 711,87
грн. пені та 2867,50 грн. витрат по сплаті
судового збору. В частині стягнення
3000,00грн. основного боргу провадження у
справі припинити на підставі п.1-1 ст. 80
ГПК України.

Відповідач із вказаним рішенням
місцевого господарського суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
вищенаведене рішення скасувати,
прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, причини неявки
суду не повідомив, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлявся належним чином, что що
свідчить наявне в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Представник позивача у відзиві та в
судовому засіданні проти доводів
апеляційної скарги заперечує, просить
залишити оскаржуване рішення
місцевого господарського суду без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників сторін та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

01.07.2003р. між Державною установою
"Інститут проблем ендокринної
патології ім. В.Я.Данилевського
Національної академії медичних наук
України" (позивач, Орендодавець) та
Фірмою "ЕРІДАН" ТОВ (відповідач,
Орендар) укладено Договір оренди № 20
(надалі - Договір).

Згідно Розділу 3 Договору (із змінами та
доповненнями) відповідач повинен
сплачувати позивачу орендну плату до
10-го числа місяця, наступного за
звітним. Однак відповідач несвоєчасно
та не в повному обсязі сплачував
орендні платежі, у зв'язку з чим станом
на 14.03.201р. заборгованість відповідача
по орендній платі склала 91091,70грн., у
зв'язку з чим 14.03.2013р. позивач направив
відповідачу претензію за № 05/254, на яку
відповідач відповів листом № 4 від
02.04.2013р., підтверджуючи суму боргу з
урахуванням її часткової оплати.

Окрім цього, посилаючись на фінансові
труднощі, відповідач своїм листом № 5
від 22.03.2013р. виступив з пропозицією
достроково, з 30.04.2013р., припинити дію
Договору оренди № 20 від 01.07.2003р. та
надати йому строк для погашення
заборгованості до квітня 2014 року.

30.04.2013р. між позивачем та відповідачем
було укладено Додаткову угоду № 21 до
договору оренди, згідно якої сторони
дійшли згоди припинити з 30.04.2013р. дію
Договору оренди № 20 від 01.07.2003р., у
зв'язку з чим в цей же день було
повернуто відповідачем орендовані
приміщення позивачу, про що свідчить
відповідний Акт приймання-передачі
орендованого майна, а також Акт звірки
взаємних розрахунків станом на 01.05.2013р.,
згідно якого заборгованість
відповідача по орендній платі склала
77017,48грн.

Через те, що у відповідача склалось
скрутне фінансове становище, позивач
погодився на поетапне погашення
заборгованості, уклавши з відповідачем
30.04.2013р. Угоду про погашення
заборгованості (зі змінами згідно
додаткової угоди від 01.07.2013р.), в якій
сторонами погоджено графік платежів,
які повинен здійснювати відповідач в
якості погашення заборгованості з
орендної плати. Проте відповідач
порушив умови Угоди про погашення
заборгованості, внаслідок чого станом
на момент звернення позивача з позовом
до суду заборгованість з орендної
плати склала 68067,48грн.

Однак після звернення позивача з
позовом до суду, відповідач частково
погасив заборгованість в частині суми
основного боргу в розмірі 3000,00грн., у
зв*язку з чим суд визнає за необхідне
припинити провадження у справі в цій
частині на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК
України за відсутністю предмета спору.

Щодо решти суми основного боргу в
розмірі 65067,48грн., яка залишилася
несплаченою, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Враховуючи вказані обставини колегія
суддів дійшла висновку, що відповідач
порушив умови укладеної з позивачем
Угоди та вимоги ст. 526 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. За таких підстав, суд
вважає вимогу позивача про стягнення з
відповідача 65067,48грн. заборгованості з
орендної плати обґрунтованою та
підлягаючою задоволенню.

У відповідності до ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Iстотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

За таких підстав, суд вважає вимогу
позивача про розірвання Угоди про
погашення заборгованості від 30.04.2013р.
обґрунтованою та підлягаючою
задоволенню.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України, зокрема,
щодо сплати неустойки. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафними санкціями, відповідно до
частини 1 статті 230 Господарського
кодексу України, визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом п.6 Угоди про погашення
заборгованості від 30.04.2013р.
встановлено, що у разі несвоєчасного
внесення плати за цією Угодою
відповідач несе відповідальність
шляхом сплати пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
невиконаного ним зобов'язання за
кожний день прострочення.

Позивач надав обґрунтований
розрахунок пені, який відповідає
вимогам Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань". За
таких підстав позовні вимоги в частині
стягнення 711,87грн. пені за період з
25.07.2013р. по 21.10.2013р. обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що позовні вимоги обґрунтовані,
законні та підлягають задоволенню.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 12.12.2013 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.02.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.