ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

03 лютого 2014 року
Справа № 913/3125/13

Провадження № 23/913/3125/13

За позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (м. Луганськ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одяг» (м. Луганськ)

про стягнення 70930 грн. 53 коп.

Суддя Воронько В.Д.

Секретар судового засідання Сідорова
О.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 282
від 29.11.2013;

від відповідача - ОСОБА_3, адвокат,
посвідчення № НОМЕР_1 від 20.10.1999,
довіреність № 04/1-264 від 19.12.2013.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні 28.01.2014 оголошено
перерву до 03.02.2014 об 11 год. 00 хв.

в с т а н о в и в:

19.11.2013 до Господарського суду
Луганської області надійшов позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Одяг» про стягнення
заборгованості за договором про
надання послуг № 2903-Б від 29.03.2012 в сумі
64482 грн. 30 коп. та понесених витрат на
правову допомогу в сумі 6448 грн. 23 коп.

Позов фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 мотивовано невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором № 2903-Б від 29.03.2012 з оплати
наданих позивачем послуг в повному
обсязі. Позивач зазначила, що
забезпечила укладення договору оренди
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Еко» у зв'язку з чим
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачу 94880 грн. 00 коп., але сплатив
лише 56000 грн. 00 коп. За прострочення
виконання зобов'язання позивач
нарахувала та заявила до стягнення з
відповідача пеню у розмірі 23972 грн. 54
коп. та 3% річні у розмірі 1629 грн. 76 коп.
Крім того, позивач зазначила, що
понесла витрати на правову допомогу в
розмірі 6488 грн. 23 коп., які також просить
стягнути з відповідача.

Відповідач проти вимог позивача
заперечив та зазначив, що вважає доводи
позивача про розмір її винагороди за
надані послуги з пошуку потенційного
орендаря у сумі 94880 грн. безпідставним.
Заперечення відповідачем мотивовані
тим, що із змісту п. 4.2. договору про
надання послуг № 2903-Б слідує, що сума
орендної плати, яка може бути прийнята
до розрахунку винагороди позивача,
може бути лише сума орендної плати за
перший місяць оренди. По закінченню
обробних робіт, з 19.07.2012 орендна плата
була встановлена у розмірі 189760 грн.,
проте 21.08.2012 відповідач був вимушений
на прохання орендаря підписати угоду
про зменшення орендної плати за період
з 01.09.2012 по 30.11.2012 до 120000 грн. 00 коп. 13.12.2012,
за вимогою орендаря, договір оренди між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Еко» розірвано.

Відповідач також заперечив проти вимог
позивача про відшкодування витрат,
понесених у зв'язку з отриманням нею
правової допомоги, оскільки вважає їх
необґрунтованими.

Враховуючи обставини справи, надані
матеріали, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з цим позовом
позивач зазначив, що відповідач не в
повній мірі виконав зобов'язання щодо
оплати наданих йому згідно з договором
послуг.

Пунктом 1.1 договору про надання послуг
№ 2903-Б від 29.03.2012 передбачено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зобов'язалась надати Товариству з
обмеженою відповідальністю «Одяг»
послуги з забезпечення укладення
договорів оренди приміщень Торгового
центру, а ТОВ «Одяг» - здійснити оплату
цих послуг.

Згідно з п. 4.1. договору винагорода
виконавця послуг складає 50% від суми
орендної плати за один місяць за кожним
договором оренди, укладеним в рамках
дії даного договору. При цьому чітко не
зазначено за який саме місяць оренди. В
даному випадку це має значення,
оскільки розмір орендної плати, яку
сплачувало Товариство з обмеженою
відповідальністю «Еко» Товариству з
обмеженою відповідальністю «Одяг»
практично кожного місяця зменшувався
на підставі додаткових угод до
договору оренди.

21.05.2012 між сторонами цього спору
підписаний акт прийому-передачі
виконаних робіт до договору про
надання послуг № 2903-Б від 29.03.2012, з якого
слідує, що фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 надала Товариству з обмеженою
відповідальністю «Одяг» послуги з
пошуку потенційних орендарів і
вартість цих послуг складає 94880 грн. 00
коп. Відповідач у відзиві на позовну
заяву зазначив, що акт підписаний
помилково, оскільки умови договору
передбачають оплату отриманих послуг у
розмірі 50% від суми орендної плати
отриманої від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еко» за перший
місяць оренди. А згідно умов договору
оренди між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Еко» орендна плата
за перші 75 днів складає 100 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Сторони спору у своїх взаємовідносинах
мають чітко виконувати свої
зобов'язання за договором,
дотримуючись всіх його умов.

Аналіз положень договору на надання
послуг від 29.03.2013, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг» та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, та договору
оренди приміщень від 31.03.2012, укладеного
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Еко», свідчить, що
підписаний фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг» акт
приймання0передачі виконаних робіт не
відповідає дійсним обставинам справи.

Як було зазначено вище, пункт 4.1
договору від 29.03.2012 передбачає
обов'язок відповідача сплатити
позивачу грошові кошти у розмірі 50% від
суми орендної плати, а згідно п. 4.2
договору оплата має бути здійснена не
пізніше 5 банківських днів з дня
надходження Товариству з обмеженою
відповідальністю «Одяг» від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Еко» плати за оренду
у розмірі однієї місячної орендної
плати.

Пунктом 3.4. договору визначено, що
протягом 3-х робочих днів після
укладення договору оренди та отримання
платежу за перший місяць оренди
сторонами підписується акт
приймання0передачі наданих послуг.

Договір оренди нерухомого майна,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 був
підписаний Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Еко» 31.03.2012 на строк 2
роки 11 місяців. Згідно п. 2.2 договору
строк оренди починається з дати
підписання сторонами акту
приймання-передачі об'єкту оренди і
закінчується в момент підписання акту
про повернення майна.

Пунктами 5.1, 5.1.1, 5.1.2, 6.2 договору оренди
встановлено, що плата за оренду майна
складає 100 грн. 00 коп. за 15 днів, що
передують дню підписання акта
приймання-передачі майна, 100 грн. 00 коп.
за 75 днів після підписання акта
приймання-передачі майна і в
подальшому орендна плата складає 189760
грн. 00 коп. за місяць.

Датою початку оренди майна є дата
підписання акту приймання-передачі
майна в оренду - 03.05.2012. Орендна плата за
перші 2,5 місяці складає 100 грн. 00 коп. і
ця сума перерахована орендарем
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Одяг» платіжним
дорученням № 55574 від 10.05.2012. Лише з 18.07.2012
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Одяг» отримало
право на одержання від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Еко»
орендної плати в розмірі 189760 грн. 00 коп.
за місяць.

Визначення винагороди для фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за надані
послуги у розмірі 50% від вищевказаної
суми в акті приймання-передачі
виконаних робіт, складеному 21.05.2012 суд
вважає безпідставним та таким, що не
відповідає умовами договорів та
дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст.. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Враховуючи те, що обставини, викладені
у позові, суперечать дійсним
обставинам справи та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 не доведені,
вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі 38880
грн., пені у розмірі 23972 грн. 54 коп. та 3%
річних у розмірі 1629 грн. 76 коп. є
необґрунтованими.

Крім того, у задоволені позовних вимог
про стягнення з відповідача сум витрат,
понесених позивачем у зв'язку з
отриманням правової допомоги, суд
також відмовляє у зв'язку з їх
необґрунтованістю. Позивачем не
доведено, що оплачені ним послуг за
договором про надання правової
допомоги від 13.11.2013 були надані
адвокатом ОСОБА_4 саме у цьому спорі, що
адвокатом ОСОБА_4 була надана допомога
по підготовці та складанню позовної
заяви у цій справі. Крім того, адвокат
ОСОБА_4 лише раз була присутня у
судовому засіданні з розгляду спору
між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Одяг», у всіх інші
судових засіданнях брав участь
представник позивача ОСОБА_2
(довіреність від 29.11.2013 № 282).

З урахуванням викладеного, у
задоволені позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 слід відмовити
у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

У судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.У задоволені позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Повне рішення складено і підписано -
08.02.2014.

Суддя
В.Д. Воронько