ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

29 січня 2014 року
Справа № 913/3336/13

Провадження №19пд/913/3336/13

За позовом прокурора Жовтневого району
міста Луганська, м.Луганськ

в інтересах держави в особі:

позивача Луганської міської ради,
м.Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс",
м.Луганськ

про внесення змін до договору оренди
землі

Суддя господарського суду Луганської
області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Дрожанова
О.В.

У засіданні брали участь:

від заявника - Голоденко К.О. - прокурор
відділу прокуратури м.Луганська,
службове посвідчення № 020155 від 03.09.2013;

від позивача - Дегтярьова Н.В. - головний
спеціаліст-юрисконсульт відділу
претензійно-позовної роботи та роботи
по взаємодії з органами виконавчого
провадження, довіреність №
И01/03-31/7300/0/2-13 від 21.11.2013;

від відповідача - Зенцева Я.О. -
представник, довіреність № 7 від 28.01.2013.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Жовтневого району міста
Луганська в інтересах держави в особі
Луганської міської ради заявлено
вимогу про внесення змін до договору
оренди землі від 05.12.2006, державна
реєстрація від 19.12.2006 за № 06, який
укладений між Луганською міською радою
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс",
відносно земельної ділянки площею 0,1547
га під будівництво та розміщення
будівлі торгового комплексу та
благоустрій прилеглої території, яка
знаходиться за адресою: м.Луганськ,
вул.Южная Подстанція, 4, а саме: викласти
1 абзац п.8 розділу "Орендна плата"
договору у новій редакції: "8. Річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 3".

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 11.12.2013 було
порушено провадження у справі та її
розгляд призначений на 24.12.2013.

Заявою про зміну предмету позову № б/н
від 29.01.2014 прокурор просив суд внести
зміни до договору оренди землі від
05.12.2006, державна реєстрація від 19.12.2006 за
№ 06, який укладений між
Луганською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс",
відносно земельної ділянки площею 0,1547
га під будівництво та розміщення
будівлі торгового комплексу та
благоустрій прилеглої території, яка
знаходиться за адресою: м.Луганськ,
вул.Южная Подстанція, 4, а саме: викласти
1 абзац п.8 розділу "Орендна плата"
договору у новій редакції: "8. Річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 3,5".

Враховуючи приписи ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
вказана заява прийнята судом до
розгляду.

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 24.12.2013 була
оголошена перерва до 15.01.2014.

Відповідач відзивом б/н від 15.01.2014
вимоги позову відхилив, посилаючись на
те, що прокурором не обґрунтовано
причин зміни договірного коефіцієнту
2,5 на 3,5; що застосування договірного
коефіцієнту 3,5 буде суперечити
цільовому призначенню земельної
ділянки; що на теперішній час на
земельній ділянці будівництво не
завершено, жодне спорудження в
експлуатацію не введено і ніякого
прибутку з використання цієї земельної
ділянки відповідач не отримує; що до
спірної земельної ділянки повинен бути
застосований договірний коефіцієнт 3 -
"Інші об'єкти".

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 15.01.2014 була
оголошена перерва до 29.01.2014.

Позивач запереченням на відзив б/н від
24.01.2014 зазначив, що земельна ділянка
площею 0,1547 га за адресою: м.Луганськ,
вул.Южная Подстанція, 4, була передана
відповідачу у 2006 році в оренду під
будівництво та розміщення торгового
комплексу (договірний коефіцієнт 3,5) та
благоустрій прилеглої території
(договірний коефіцієнт 3); що рішення
Луганської міської ради від 27.05.2011 № 9/12
не конкретизує чи повинен орендар
отримувати прибуток від використання
об'єкту нерухомого майна,
розташованого на земельній ділянці.

У судовому засіданні 29.01.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
заявника та сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст.13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
українського народу. Від імені
українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах
повноважень шляхом прийняття рішень.
Права органів самоврядування
захищаються у судовому порядку.

Статтею 121 Конституції України
передбачено, що на органи прокуратури
України покладається представництво
інтересів громадян або держави в судах
у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Статтею 361 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що підставою
представництва прокурором в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

Підставою звернення прокурора
Жовтневого району міста Луганська з
даною позовною заявою до суду в
інтересах держави в особі Луганської
міської ради є порушення відповідачем
встановленого державою порядку
користування земельною ділянкою,
оскільки невнесення змін до договору
оренди землі тягне за собою
недоотримання коштів до міського
бюджету та є порушенням вимог діючого
законодавства.

Рішенням Луганської міської ради від
24.10.2006 № 10/97 було вирішено передати
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс" в оренду
терміном на 49 років земельну ділянку
площею 0,1547 га під будівництво та
розміщення будівлі торгового
комплексу та благоустрій прилеглої
території, яка знаходиться за адресою:
м.Луганськ, вул.Южная Подстанція, 4.

На виконання вказаного рішення між
Луганською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс" було
укладено договір оренди землі від
05.12.2006, державна реєстрація від 19.12.2006 за
№ 06.

Відповідно до п.8 договору річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку (річного) у гривнях
збільшеного на коефіцієнт 2,5 (довідка
розрахунку розмірів земельного
податку (річного) додається до договору
та є його невід'ємною частиною).

Згідно до п.32 договору зміна умов
договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін.

З набранням з 01.01.2011 чинності
Податковим кодексом України було
змінено розмір орендної плати та
встановлений її мінімальний та
максимальний розміри.

02.11.2011 позивач звернувся до відповідача
з листом №
И 01/03-13/6972/0/2-11 (а.с.33), в якому повідомив
про законодавчу зміну розміру орендної
плати та про необхідність у 20-денний
термін повідомити Луганську міську
раду про згоду з такою пропозицією.

Листом № 36 від 17.11.2011 відповідач
зазначив, що немає жодних підстав для
внесення змін у договір оренди землі
від 05.12.2006; що Податковий кодекс України
не має зворотної дії.

Вказані обставини стали підставою для
звернення прокурора Жовтневого району
міста Луганська в інтересах держави в
особі позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цих Законів, а
також договором оренди землі.

Стаття 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачає, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Стаття 651 Цивільного кодексу України
визначає, що підставами для зміни або
розірвання договору є згода сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом; за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Обґрунтованою суд вважає вимогу
прокурора про викладення 1 абзацу п.8
розділу "Орендна плата" договору у
новій редакції: "8.Річна орендна плата
встановлюється у розмірі земельного
податку з коефіцієнтом 3,5", враховуючи
наступне.

Податковим кодексом України, який
набув чинності 01.01.2011, зокрема,
встановлено, що плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності (п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Згідно ст.288 Податкового кодексу
України підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки. Органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний орган
державної податкової служби про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; не може перевищувати: а)
для земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; б) для земельних
ділянок, які перебувають у державній
або комунальній власності та надані
для будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; в) для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст.290 Податкового кодексу
України плата за землю зараховується
до відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

Рішенням Луганської міської ради 9/12
від 27.05.2011 "Про деякі питання щодо
орендної плати за землю у м.Луганську"
встановлено, що при прийнятті
Луганською міською радою рішень про
передачу фізичним та юридичним особам
в оренду земельних ділянок та при
внесенні змін до вказаних рішень та до
договорів оренди землі щодо зміни
розміру річної орендної плати, розмір
річної орендної плати за земельну
ділянку встановлюється у цих рішеннях
та у договорах оренди землі у розмірі
земельного податку із застосуванням до
нього договірного коефіцієнту залежно
від мети використання земельної
ділянки. В абзаці 3 п.1 цього рішення
зазначено, що у разі передачі земельної
ділянки в оренду під декілька цілей
використання без визначення площ
земельних ділянок, які (площі) будуть
використовуватися під певну мету, та
які (площі) є складовими загальної
площі земельної ділянки, яка
передається в оренду, при визначені,
згідно додатку до даного рішення,
договірного коефіцієнту, відносно
загальної площі вказаної земельної
ділянки, застосовується максимальний
договірний коефіцієнт земельної
ділянки під які (цілі) вона передається.
У додатку до цього рішення зазначено,
що якщо земельна ділянка
використовується під супермаркети,
гіпермаркети та об'єкти торгівлі, які є
нерухомим майном, що розміщуються на
земельній ділянці площею більш 1000 м2,
застосовується договірний коефіцієнт
3,5.

Відповідно до абзацу 1 п.п.2.19. п.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Необґрунтованими суд вважає
заперечення відповідача стосовно того,
що немає підстав застосовувати
договірний коефіцієнт 3,5, у зв'язку з
тим, що будівництво торгового
комплексу на спірній земельній ділянці
не завершено, оскільки в абзаці 3 п.1
рішення Луганської міської ради 9/12 від
27.05.2011 "Про деякі питання щодо орендної
плати за землю у м.Луганську" йде мова
саме про використання земельної
ділянки під декілька цілей
використання без визначення площ
земельних ділянок і немає значення чи
побудований об'єкт чи ні.

В даному випадку відповідно до п.14
договору метою використання земельної
ділянки визначено під будівництво та
розміщення будівлі торгового
комплексу та благоустрій прилеглої
території, тобто прокурор правомірно
просить застосувати договірний
коефіцієнт 3,5.

Згідно із ст.632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
установлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Можливість внесення змін до договору
оренди земельної ділянки передбачена
чинним земельним законодавством та
умовами договору оренди (п.32 договору).

Відповідно до ч.3 ст.653 Цивільного
кодексу України якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Таким чином, є обґрунтованою вимога
прокурора Жовтневого району міста
Луганська про внесення змін до
договору оренди землі від 05.12.2006,
державна реєстрація від 19.12.2006 за №
06, який укладений між Луганською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Декорт
Плюс".

Судовий збір покладається на
відповідача відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов прокурора Жовтневого району
міста Луганська в інтересах держави в
особі Луганської міської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс"
задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди землі
від 05.12.2006, державна реєстрація від
19.12.2006 за № 06, який укладений між
Луганською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс",
відносно земельної ділянки площею 0,1547
га під будівництво та розміщення
будівлі торгового комплексу та
благоустрій прилеглої території, яка
знаходиться за адресою: м.Луганськ,
вул.Южная Подстанція, 4, виклавши 1 абзац
п.8 розділу "Орендна плата" вказаного
договору у наступній редакції: "8. Річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 3,5".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Декорт Плюс",
вул.Фрунзе, б.57, м.Луганськ,
ідентифікаційний код 31995455, в доход
державного бюджету України на поточний
рахунок 3006, банк отримувача: ГУ
ДКСУ в Луганській області, одержувач -
УДКСУ у м.Луганську, МФО 804013, код за
, код класифікації доходів
(ККД): 22030001, назва "Судовий збір"
(Державна судова адміністрація
України, 050); символ звітності банку: 206,
судовий збір у сумі 1147 грн. 00 коп.,
видати наказ після набрання рішенням
законної сили Державній податковій
інспекції у Жовтневому районі
м.Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.02.2014.

Суддя
Т.В.Косенко