ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року Справа № 5023/5736/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Прокопанич Г.К.

суддів
Алєєвої І.В.

Євсікова О.О.

за участю представників:

Позивача: Завади В.В., дов. № 140109 від
09.01.2014 року;

Відповідача -1: Макарова І.П., дов. № б/н
від 10.09.2013 року;

Відповідача -2: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу
фермерського господарства "Подолянка"
на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
08.04.2013 року

у справі № 5023/5736/12 господарського суду
Харківської області

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю агрофірми
"Подолівська"

до відповідача -1 фермерського
господарства "Подолянка"

відповідача -2 Барвінківської районної
державної адміністрації

про визнання незаконним, скасування
розпорядження та визнання недійсними
договорів

В С Т А Н О В И
В:

У грудні 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю агрофірма
"Подолівська" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до фермерського
господарства "Подолянка",
Барвінківської районної державної
адміністрації, просило визнати
незаконним та скасувати розпорядження
голови Барвінківської районної
державної адміністрації № 226 від 03.05.2012
року "Про затвердження проекту
землеустрою та передачу в оренду
земельних ділянок"; визнати недійсними
договори оренди земельних ділянок від
08.05.2012 року площею 47,3000 га (кадастровий
№ :02:000:0505, контур № 58
реформованого КСП ім. Котовського),
зареєстрований Управлінням
Держкомзему у Барвінківському районі
Харківської області 21.05.2012 року за №
01559; площею 15,9626 га (кадастровий №
:02:000:0506, контур № 163 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01538;
площею 9,7875 га (кадастровий №
:03:000:0907, контур № 483 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01542;
площею 6,0000 га (кадастровий №
:03:000:0908, контур № 488 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01543;
площею 26,4000 га (кадастровий №
:03:000:0909, контур № 495 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01544;
площею 18,7000 га (кадастровий №
:03:000:0910, контур № 554 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 22.05.2012 року за № 01600; та
договори оренди земельних ділянок від
04.05.2012 року площею 34,1712 га (кадастровий
№ :03:000:0911, контур № 644
реформованого КСП ім. Котовського),
зареєстрований Управлінням
Держкомзему у Барвінківському районі
Харківської області 21.05.2012 року за №
01545; площею 15,1000 га (кадастровий №
:03:000:0913, контур № 695 реформованого
КСП "Мирний"), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01547;
площею 48,2000 га (кадастровий №
:03:000:0914, контур № 725+558
реформованого КСП ім. Котовського),
зареєстрований Управлінням
Держкомзему у Барвінківському районі
Харківської області 20.05.2012 року за №
01601; площею 82,1000 га (кадастровий №
:03:000:0915, контур № 728 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01548;
площею 82,2119 га (кадастровий №
:03:000:0918, контур № 977 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01551;
площею 61,5393 га (кадастровий №
:03:000:0919, контур № 986 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 22.05.2012 року за № 01602;
площею 35,9000 га (кадастровий №
:03:000:0921, контур № 845+994
реформованого КСП ім. Котовського),
зареєстрований Управлінням
Держкомзему у Барвінківському районі
Харківської області 21.052012 року за №
01552; площею 65,2000 га (кадастровий №
:03:000:0922, контур № 1115 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01553;
площею 21,7857 га (кадастровий №
:03:000:0927, контур № 417 реформованого
КСП "Мирний"), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01556;
площею 20,0000 га (кадастровий №
:03:000:0524, контур № 44 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 11.07.2012 року за № 012802;
площею 6,4102 га (кадастровий №
:02:000:0945, контур № 465 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01564;
площею 8,7645 га, (кадастровий №
:03:000:0944, контур № 339 реформованого
КСП ім. Котовського), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01566;
площею 7,5649 га (кадастровий №
:03:000:0949, контур № 341 реформованого
КСП "Мирний"), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01563;
площею 7,9469 га (кадастровий №
:03:000:0948, контур № 340 реформованого
КСП "Мирний"), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01562;
площею 7,9487 га (кадастровий №
:03:000:0947, контур № 339 реформованого
КСП "Мирний"), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01561;
площею 7,7541 га (кадастровий №
:03:000:0946, контур № 338 реформованого
КСП "Мирний"), зареєстрований
Управлінням Держкомзему у
Барвінківському районі Харківської
області 21.05.2012 року за № 01560 (т. 1,
а.с. 4-15).

Позовні вимоги мотивовано тим, що
спірне розпорядження прийнято з
порушенням законодавства України та,
відповідно, оспорювані договори
укладено на підставі незаконного
розпорядження .

Рішенням господарського суду
Харківської області від 12.02.2013 року
(суддя Жигалкін І.П.) у задоволенні
позову відмовлено (т. 3, а.с. 5-14).

Судовий акт мотивовано недоведеністю
позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 08.04.2013 року
(головуючий Бондаренко В.П., судді Ільїн
О.В., Россолов В.В.) рішення
господарського суду Харківської
області від 12.02.2013 року скасовано,
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено (т. 3, а.с. 75-88).

Оскаржений судовий акт мотивовано тим,
що спірне розпорядження прийнято без
проведення відповідного аукціону, а
оспорювані договори укладено на
підставі незаконного акту органу
місцевого самоврядування.

Не погодившись з прийнятим апеляційною
інстанцією судовим актом, фермерське
господарство "Подолянка" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, просило відновити
пропущений процесуальний строк
звернення з касаційною скаргою,
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 08.04.2013 року
скасувати, рішення господарського суду
Харківської області від 12.02.2013 року
залишити в силі, посилаючись на
неправильне застосування апеляційною
інстанцією норм матеріального права,
зокрема, положень Земельного кодексу
України, Закону України "Про оренду
землі", Закону України "Про фермерське
господарство", Цивільного кодексу
України (т. 3, а.с. 149-160).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 року відновлено
пропущений процесуальний строк,
касаційну скаргу фермерського
господарства "Подолянка" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 26.11.2013 року (т. 3, а.с. 147-148).

Розпорядженням керівника апарату
Вищого господарського суду України №
08.03-04/1470 від 22.11.2013 року призначено
повторний автоматичний розподіл
справи у зв'язку з відпусткою судді
Шевчук С.Р. (т. 3, а.с. 177).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 29.11.2013 року касаційну
скаргу фермерського господарства
"Подолянка" прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 11.12.2013 року (т.
3, а.с. 178-179).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 року продовжено
строк розгляду касаційної скарги,
розгляд справи відкладено на 27.12.2013
року (т. 3, а.с. 198-199).

Розпорядженням керівника апарату
Вищого господарського суду України №
08.03-04/1605 від 18.12.2013 року призначено
повторний автоматичний розподіл
справи у зв'язку з відпусткою судді
Данилової М.В. (т. 3, а.с. 201).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 20.12.2013 року касаційну
скаргу фермерського господарства
"Подолянка" прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 20.01.2014 року (т.
3, а.с. 202-203).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 20.01.2014 року продовжено
строк розгляду касаційної скарги
фермерського господарства "Подолянка",
розгляд справи відкладено на 03.02.2014
року (т. 3, а.с. 209-211).

У судове засідання 03.02.2014 року
представник відповідача -
Барвінківської районної державної
адміністрації не з'явився, від нього
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі представника.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова
колегія визнала за можливе розглянути
справу у відсутність представника
відповідача - Барвінківської районної
державної адміністрації,
задовольнивши заявлене клопотання.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, вислухавши представників
позивача - товариства з обмеженою
відповідальністю агрофірми
"Подолівська", відповідача -
фермерського господарства "Подолянка",
обговоривши доводи касаційної скарги,
дослідивши правильність застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Згідно п. 2 роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000
року № 02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Частиною 1 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що розпорядженням голови
Барвінківської районної державної
адміністрації № 202 від 03.06.2008 року "Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки товариству з обмеженою
відповідальністю агрофірмі
"Подолівська" на території
Гаврилівської сільської ради" (з
врахуванням змін, внесених
розпорядженнями Барвінківської
районної державної адміністрації № 112
від 17.04.2009 року та № 267 від 20.09.2010 року)
було надано дозвіл на розробку
технічної документації з землеустрою
щодо відведення земельних ділянок з
земель запасу (контур № 695(з) - 16,2819 га;
контур № 495 (з) - 26,5547 га; контур № 895 (з)
-26,5250 га, контур № 725 (з) - 47,9425 га; контур
№ 461(з) - 50,5693 га; контур № 728(з) - 82,1298 га;
контур № 917(з) - 12,4500 га; контур № 488(з) -
5,8952 га; контур № 521(з) - 36,1300 га; контур 526
(з) - 60,4075 га; контур № 551 (з) - 50,1946 га;
контур № 554 (з) - 20,6659; контур № 572 (з) - 19,7125
га; контур № 644/1 (з) - 36,7853 га; контур № 644/2
(з) - 13,9424 га; контур № 563 (з) - 17,5 га; контур
№ 163 (з) - 16,2 га; контур № 44 (з) - 20,2 га;
контур № 1115 (з) - 19,5000 га; контур № 388 (з) -
26,7300 га; контур № 374 (з) - 28,6075 га; контур №
368 (з) - 57,7234 га; контур № 417 (р) - 21,7774 га;
контур № 1115/1 (р) - 3,9600 га; контур № 1115/2 (р)
- 11,4440 га; контур № 1115/3 (р) - 19,8535 га;
контур № 483 (р) - 9,7875 га; контур № 504 (р) -
51,1216 га; контур № 994 (р) - 34,8736 га; контур №
977 (р) - 59,9998 га; контур № 986/1 (р) - 52,1196 га;
контур № 986/2 (р) - 11,7967; контур № 58/1 (р) -
34,03 га; контур № 58/2 (р) - 14,04 га) для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва з
метою оформлення права оренди на 20
років на території Гаврилівської
сільської ради (т. 1, а.с. 25, 60, 61).

Позивачем була замовлена технічна
документація у приватного
підпериємтсва "Азимут", яка була
виготовлена лише у 2010 року.

16.12.2011 року головою Барвінківської
районної державної адміністрації було
прийнято розпорядженням № 379 "Про
визнання деяких розпоряджень голови
районної державної адміністрації
такими, що втратили чинність", п. 30 якого
скасовано розпорядження голови
Барвінківської районної державної
адміністрації від 03.06.2008 року № 202, у
зв'язку з чим не було проведено
затвердження виготовленої позивачем
технічної документації.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.07.2012 року
у справі № 2а-723/12/2070 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю агрофірми
"Подолівська" до Барвінківської
районної державної адміністрації,
третя особа прокурор Барвінківського
району Харківської області було
визнано протиправним та скасовано п. 30
розпорядження голови Барвінківської
районної державної адміністрації від
16.12.2011 року № 379 (т. 1, а.с. 30-33).

29.08.2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю агрофірма
"Подолівська" звернулось до голови
Барвінківської районної державної
адміністрації з заявою про
затвердження виготовленої технічної
документації, не отримавши відповіді
від останньої (т. 1, а.с. 34).

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що розпорядженням голови
Барвінківської районної державної
адміністрації № 97 від 15.02.2012 року
фермерському господарству "Подолянка"
було надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок на території Гаврилівської
сільської ради з земель запасу та
інших, не наданих у користування,
контури № № 163, 191, 44, 58, 224, 391, 483, 488, 554, 495,
695, 644, 725, 558, 728, 769, 741, 977, 986, 996, 845, 994, 1115, 180,
355, 417, 429, 366, 374 для розширення
фермерського господарства з метою
оформлення права оренди та надано
дозвіл на розробку технічної
документації з землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та складання
документів, що посвідчують право
оренди на земельні ділянки на
території Гаврилівської сільської
ради із земель не витребуваних паїв, а
саме, ділянки № 338, 339, 340, 341, 17, 23, 28.1, 28.2, 96,
335.1, 339, 359, 465, 335.2 для розширення
фермерського господарства з метою
оформлення права оренди (т. 1, а.с. 35-37).

Розпорядженням голови Барвінківської
районної державної адміністрації № 226
від 03.05.2012 року було затверджено проект
землеустрою та передано в оренду
земельні ділянки для ведення
фермерського господарства з земель
запасу та інших, не наданих у тимчасове
користування на території
Гаврилівської сільської ради
Барвінківського району Харківської
області загальною площею 825,4610 га (т. 1,
а.с. 38-39).

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України від 16.09.2008 року № 509-VI
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву" прийняті і не
виконані до набрання чинності цим
Законом рішення відповідних органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
зберігають чинність протягом двох
років з дня набрання чинності цим
Законом, а розроблені відповідно до цих
рішень проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
розглядаються в установленому законом
порядку. Передача в оренду таких
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності здійснюється
без проведення земельних торгів
(аукціонів).

Місцевий господарський суд дійшов
висновку, що Барвінківська районна
державна адміністрація повинна була
затвердити проект землеустрою та
надати земельну ділянку в оренду без
проведення земельного аукціону,
оскільки її розпорядження про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки для надання її в
оренду юридичній особі для ведення
фермерського господарства прийнято до
зазначеного у вищезгаданому Законі
терміну, тобто, до 14.10.2008 року, а проект
землеустрою щодо відведення такої
земельної ділянки був виготовлений та
погоджений у встановленому порядку.

Також місцевий господарський суд
дійшов висновку, що Законом України
"Про фермерське господарство" не
обмежено право вже створеного
фермерського господарства на
отримання земельних ділянок в оренду з
відповідним цільовим призначенням та
категорією.

Крім того, місцевий господарський суд
встановив, що оспорювані договори
оренди землі укладені у належній формі
та здійснена державна реєстрація у
порядку, передбаченому законом.

Враховуючи вищезазначене, місцевий
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно ч. 1 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обгрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

Скасовуючи прийнятий судовий акт,
апеляційна інстанція зазначила, що
місцевий господарський суд дійшов
помилкового висновку про час передачі
у користування спірних земельних
ділянок фермерському господарству
"Подолянка", оскільки земельні ділянки
передавались останньому та,
відповідні, розпорядження виносились у
2012 році, а не до 14.10.2008 року.

Крім того, як зазначив господарський
суд апеляційної інстанції, місцевим
господарським судом застосовано
законодавство, яке не підлягало
застосуванню у вирішенні даного спору,
оскільки Закон України від 16.09.2008 року
№ 509-VI "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву" є спеціальним та
регулює правовідносини у галузі
забудови, при цьому, ним не
встановлюється законність підстав
щодо передачі земель у користування
юридичній особі фермерському
господарству "Подолянка" без
проведення земельних аукціонів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 1 Закону України
від 19.06.2003 року № 973-IV "Про фермерське
господарство" фермерське господарство
є формою підприємницької діяльності
громадян із створенням юридичної
особи, які виявили бажання виробляти
товарну сільськогосподарську
продукцію, займатися її переробкою та
реалізацією з метою отримання прибутку
на земельних ділянках, наданих їм для
ведення фермерського господарства,
відповідно до закону.

Фермерське господарство діє на основі
Статуту. У Статуті зазначаються
найменування господарства, його
місцезнаходження, адреса, предмет і
мета діяльності, порядок формування
майна (складеного капіталу), органи
управління, порядок прийняття ними
рішень, порядок вступу до господарства
та виходу з нього та інші положення, що
не суперечать законодавству України.

Згідно ч. 1, 3 ст. 7 Закону України від
19.06.2003 року № 973-IV "Про фермерське
господарство" для отримання (придбання)
у власність або в оренду земельної
ділянки державної власності з метою
ведення фермерського господарства
громадяни звертаються до відповідної
районної державної адміністрації.

Земельні ділянки для ведення
фермерського господарства передаються
громадянам України у власність і
надаються в оренду із земель державної
або комунальної власності.

Апеляційною інстанцією встановлено, що
згідно виписки з Єдиного Державного
реєстру юридичних осіб фермерське
господарство "Подолянка",
зареєстроване юридичною особою 18.11.2011
року.

Господарський суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
фермерське господарство "Подолянка"
зверталось до Барвінківської районної
державної адміністрації з заявою про
надання дозволу на розробку технічної
документації саме як юридична особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

Встановивши, що оспорюване
розпорядження суперечить ч. 2 ст. 124, ч. 1
ст. 134 Земельного кодексу України,
апеляційна інстанція дійшла висновку
про задоволення позовних вимог у
зазначеній частині.

Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що оспорювані договори
були укладені на підставі незаконного
рішення органу виконавчої влади та те,
що вимоги про визнання їх недійсними є
похідними, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про задоволення позову
і у вказаній частині.

Пунктами 1, 2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року № 6 "Про судове рішення"
встановлено, що рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Рішення суду апеляційної інстанції
вищепереліченим вимогам відповідає не
у повному обсязі.

Як зазначалось вище, згідно ч. 1 ст. 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Тобто, законодавство передбачає дві
підстави набуття громадянами та
юридичними особи права користування
земельними ділянками, а саме, або за
результатами аукціону, або за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування.

Таким чином, орган виконавчої влади -
Барвінківська районна державна
адміністрація висловила своє
волевиявлення стосовно вищезгаданих
земельних ділянок шляхом прийняття
спірного розпорядження.

Висновки суду апеляційної інстанції
про те, що не було проведено
відповідного аукціону, а тому спірне
розпорядження є недійсним, зроблені
без врахуванням вищезазначеного та є
хибними.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 16
Цивільного кодексу України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Пунктом 2 ст. 20 Господарського кодексу
України визначено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Згідно п. 2 ст. 152 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній станом на
12.12.2012 року) власник земельної ділянки
або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Пунктом 3 ст. 152 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній станом на
12.12.2012 року) передбачено способи
захисту прав громадян та юридичних
осіб на земельні ділянки, зокрема,
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до п. 2.4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин" з
позовами про визнання недійсними
правочинів щодо земельних ділянок
мають право звертатися сторони цих
правочинів (договорів), а також інші
зацікавлені особи, зокрема, особи, що
мають право на придбання земельної
ділянки, яка є предметом спірного
договору. При цьому інтерес такої особи
стосовно придбання у власність
земельної ділянки має бути законним, не
суперечити Конституції і законам
України, суспільним інтересам,
справедливості, добросовісності,
розумності та іншим загальноправовим
засадам, а також відповідати критеріям
охоронюваного законом інтересу,
офіційне тлумачення якого надане в
резолютивній частині Рішення
Конституційного Суду України від 01.12.2004
N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004).

Пунктами 3, 5 ст. 126 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній станом на
12.12.2012 року) визначено, що право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державним
актом на право постійного користування
земельною ділянкою.

Право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону,
або договором оренди землі та
договором відчуження права оренди
землі, зареєстрованими відповідно до
закону.

Згідно п. 2.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" проект
відведення земельної ділянки не
визначений законом як підстава набуття
права на земельну ділянку і не є
правовстановлюючим документом,
спрямованим на набуття, зміну або
припинення прав та обов'язків сторін, а
є лише невід'ємною частиною договору
оренди земельної ділянки (частина
четверта статті 15 Закону України "Про
оренду землі").

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про відмову у позові є
такими, що відповідають обставинам
справи та загальним положенням
земельного законодавства, тоді як суд
апеляційної інстанції, трактуючи
норми матеріального права у вузькому
розумінні дійшов хибного висновку про
визнання недійсними спірного
розпорядження та оспорюваних
договорів та, відповідно, порушення
прийнятим у справі розпорядженням прав
товариства з обмеженою
відповідальністю агрофірми
"Подолівська".

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

З врахуванням вищенаведеного
постанова суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню як така, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права.

Разом з тим, місцевий господарський суд
при винесенні судового акту
неправильно застосував норми
матеріального права, однак це не є
безумовною підставою для його
скасування, оскільки рішення по суті
прийнято правильно.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Пунктом 6 частини 1 статті 1119
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що касаційна
інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право залишити в
силі одне із раніше прийнятих рішень
або постанов.

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія вважає за необхідне скасувати
постанову суду апеляційної інстанції
та залишити рішення місцевого
господарського суду в силі.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фермерського
господарства "Подолянка" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 08.04.2013 року у
справі № 5023/5736/12 скасувати.

Рішення господарського суду
Харківської області від 12.02.2013 року у
справі № 5023/5736/12 залишити в силі.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді:
І.В. Алєєва

О.О. Євсіков