ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Справа № 5004/1003/12

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Львов Б.Ю. і Харченко
В.М.

розглянув касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Модель
Пак", м.Львів

на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
24.07.2013

зі справи № 5004/1003/12

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "МОДЕЛЬ ПАК", м.Львів

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "МОДЕЛПАК",
смт Жовтневе, м.Нововолинськ, Волинська
область

про припинення використання чужого
комерційного найменування.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

позивача - Чорненький В.І.;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року позивач звернувся з
позовом, згідно з яким просив
зобов'язати відповідача припинити
використання чужого комерційного
найменування.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 03.06.2013 у справі
№ 5004/1003/12 (суддя Пахолюк В.А.) позов
задоволено. Зобов'язано відповідача
припинити використання комерційного
найменування "МОДЕЛПАК", а також внести
та зареєструвати відповідні зміни до
статуту щодо зміни найменування.
Рішення суду мотивовано тим, що
комерційне найменування відповідача
схоже на комерційне найменування
позивача "МОДЕЛЬ ПАК" настільки, що їх
можна сплутати, а подальше
використання цими ж особами належних
їм комерційних найменувань на одному
товарному ринку може призвести до
змішування їх діяльності та до
введення в оману споживачів. В основу
рішення судом покладено висновок
проведеної за справою судової
експертизи.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.07.2013 (колегія
суддів у складі: суддя Демидюк О.О. -
головуючий, судді Огороднік К.М. і
Бригинець Л.М.) рішення господарського
суду Волинської області від 03.06.2013 у
справі № 5004/1003/12 скасовано. У позові
відмовлено, оскільки, на думку
апеляційної інстанції, наявні у справі
докази не свідчать про порушення прав
та законних інтересів позивача.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України позивач
просить скасувати постанову
апеляційного господарського суду від
24.07.2013, а рішення суду першої інстанції
від 03.06.2013 залишити без змін. Скарга
мотивована тим, що постанова суду
апеляційної інстанції прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України вважає
касаційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню частково.

Відповідного висновку суд дійшов на
підставі такого.

Як встановлено судами, відповідно до
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та статуту,
затвердженого протоколом (рішенням)
загальних зборів учасників товариства
від 02.07.2009 №1, 13.10.2009 на території
України було здійснено державну
реєстрацію товариства з обмеженою
відповідальністю "МОДЕЛЬ ПАК" з
місцезнаходженням: Львівська область,
м.Львів, Залізничний район,
вул.Городоцька, буд.367, офіс 215.
Предметом діяльності цього товариства
є, зокрема: виробництво гофрованого
картону, паперової та картонної тари, у
тому числі: виробництво гофрованого
паперу та картону, виробництво тари з
гофрованого паперу та картону,
виробництво складної картонної тари,
виробництво паперових мішків, пакетів
та іншої паперової і картонної тари,
виробництво ящиків для картотек,
лотків для листів та аналогічних
виробів з картону. Засновником
(учасником) юридичної особи є
акціонерне товариство "Модел Аг",
Швейцарія.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та статуту,
затвердженого протоколом загальних
зборів учасників товариства від 08.04.2011
№1 (зі змінами та доповненнями від
29.09.2011), 13.04.2011 на території України було
здійснено державну реєстрацію
товариства з обмеженою
відповідальністю "МОДЕЛПАК" з
місцезнаходженням: Волинська область,
місто Нововолинськ, смт Жовтневе,
вул.Перемоги, буд.1Л. Видами діяльності
його згідно з КВЕД є: 45.21.1 - будівництво
будівель; 21.21.0 - виробництво
гофрованого картону, паперової та
картонної тари; 21.25.0 - виробництво інших
виробів з паперу та картону; 51.90.0 - інші
види оптової торгівлі; 60.24.0 - діяльність
автомобільного вантажного транспорту;
51.47.2 - оптова торгівля папером,
картоном, книгами, журналами та
канцелярським приладдям.

Судами також встановлено, що
відповідно до пояснень позивача
останній вважає, що він має пріоритетне
право на використання свого
комерційного (фірмового) найменування
та його захист від неправомірного
використання будь-яким іншим
підприємством, зокрема відповідачем,
який, використовуючи у процесі своєї
комерційної діяльності схоже
найменування, створює перешкоди для
комерційної діяльності позивача,
оскільки при реалізації
гофрокартонних виробів вводить в оману
споживачів, що призводить до
змішування з діяльністю позивача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що результати проведеної по
справі експертизи не можуть бути
покладені в основу судового рішення,
оскільки висновки експерта не
узгоджуються з іншими матеріалами
справи. Крім того, суд вважає, що
отримання відповідачем висновку
Державного підприємства "Український
інститут промислової власності" від
03.06.2013, згідно з яким позначення
"МОДЕЛПАК" відповідає умовам надання
правової охорони, свідчить про те, що
одноіменне з ним комерційне
найменування відповідача "МОДЕЛПАК" не
повторює та не є схожим з будь-яким
іншим комерційним найменуванням, а
отже права позивача не порушуються.

З такими висновками апеляційного суду
погодитись не можна.

Відповідно до частини другої статті 489
ЦК України право інтелектуальної
власності на комерційне найменування є
чинним з моменту першого використання
цього найменування та охороняється без
обов'язкового подання заявки на нього
чи його реєстрації і незалежно від
того, є чи не є комерційне найменування
частиною торговельної марки.

Наведена вимога Закону знаходиться у
відповідності із іншими вимогами
чинного законодавства, зокрема,
статтею 8 Паризької Конвенції по
охороні промислової власності від
20.03.1883, а також статтею 159 ГК України.

У цьому зв'язку посилання апеляційного
суду на поданий відповідачем висновок
Державного підприємства "Український
інститут промислової власності" від
03.06.2013, згідно з яким позначення
"МОДЕЛПАК", заявлене відповідачем
03.08.2012, відповідає умовам надання
правової охорони, не можна визнати
обґрунтованим, оскільки наведена
обставина не здатна вплинути на
можливість існування у позивача
пріоритетного права у використанні
належного йому комерційного
найменування, про наявність якого він
заявляв в ході слухання справи,
мотивуючи цим свої вимоги.

Дійшовши висновку про те, що результати
проведеної за справою судової
експертизи не можуть бути використані
як доказ, апеляційний суд як це
вбачається із змісту оскаржуваної
постанови, не зазначив які саме
обставини на його думку впливають на
висновки експерта та ставлять під
сумнів їх правильність, а також не
встановив наявність підстав для
призначення за справою додаткової або
повторної судової експертизи.

Подібну оцінку поданих за справою
доказів не можна визнати такою, що
відповідає вимогам ст.ст.47, 43, 101, 105 ГПК
України, а отже сукупність наведених
обставин свідчить про хибність
висновків суду і дає підстави для
скасування оскаржуваної постанови.

В свою чергу суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з того, що:

- частини назв позивача "МОДЕЛЬ ПАК" та
відповідача "МОДЕЛПАК" є схожими
настільки, що їх можна сплутати;

- сторони переважно працюють на одному
ринку товарів під своїми комерційними
найменуваннями.

Сукупність наведених обставин на думку
суду давала можливість дійти кінцевого
висновку про те, що подальше
використання сторонами схожих
комерційних найменувань на одному
ринку товарів може призвести до
змішування їх діяльності та вводити в
оману споживачів.

В даному випадку, досліджуючи
обставини справи, суд не звернув уваги
на те, що відповідно до статті 90 ЦК
України юридична особа повинна мати
своє найменування, яке містить
інформацію про її
організаційно-правову форму. Юридична
особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування, а
також юридична особа, що є
підприємницьким товариством, може мати
комерційне найменування.

У цьому зв'язку суд не взяв до відома, що
згідно із частиною першою ст.489 ЦК
України правова охорона за відповідних
умов надається саме комерційному
найменуванню як об'єкту права
інтелектуальної власності і належним
чином не дослідив питання щодо
комерційного найменування позивача.

Зокрема суд не встановив, яке саме
слово або словосполучення товариство з
обмеженою відповідальністю "МОДЕЛЬ
ПАК"; ТОВ "МОДЕЛЬ ПАК"; ТзОВ "МОДЕЛЬ ПАК";
"MODEL"; інше, є комерційним найменуванням
позивача та чи є воно настільки схожим,
що його можна сплутати із позначенням,
яке використовує відповідач.

Посилаючись на витяги з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, суд не взяв
до відома, що, в даному випадку, згідно
із частиною третьою статті 90 ЦК
України, мова могла йти про реєстрацію
повного найменування юридичної особи,
а не про реєстрацію її комерційного
найменування.

З урахуванням цієї обставини суд, як те
вбачається із змісту прийнятого ним
рішення, не з'ясував з якого саме часу
позивач вперше використав належне йому
комерційне найменування та які докази
про це свідчать, а тобто не встановив
обставин, пов'язаних з наявністю чи
відсутністю у позивача пріоритетного
права у використанні комерційного
найменування.

За неповно досліджених обставин справи
прийняте судом рішення також не можна
визнати таким, що відповідає вимогам
чинного законодавства, що дає підстави
для його скасування та передачі справи
на новий розгляд.

У ході такого розгляду суду належить
врахувати наведене, з'ясувати
дійсність тих обставин, на які
посилається кожна з сторін у своїх
поясненнях по справі, та на підставі
поданих, а за необхідності і додатково
витребуваних доказів встановити
фактичні обставини справи і в
залежності від встановленого прийняти
таке рішення, яке знаходилося б у
повній відповідності з нормами
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "МОДЕЛЬ
ПАК" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Волинської області від 03.06.2013 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 24.07.2013 зі
справи № 5004/1003/12
скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Волинської
області.

Суддя В.Селіваненко Суддя Б.Львов
Суддя В.Харченко