ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

06.02.2014 Справа №
901/4120/13За позовом Приватного
підприємства «Стройтехнологія»

до відповідача Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Кримгаз»

про стягнення 3902,14 грн.

Суддя Гаврилюк М.П.

Представники:

Від позивача - Чупріна Г.М., представник
за довіреністю від 14.11.2013

Від відповідача - Ященко О.А.,
представник за довіреністю №778 від
12.12.2012

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне підприємство
«Стройтехнологія» звернувся до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовною заявою до
відповідача Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Кримгаз», в якій просить
суд стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість за виконані
підрядні роботи в сумі 3817,12, інфляційні
витрати в сумі 15,27 грн. та 3 % річних від
простроченої суми в розмірі 85,02 грн., а
всього 3917,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем у порушення умов договору
підряду №1 від 29.01.2013 не виконані
зобов'язання в частині повної оплати за
виконані підрядні роботи, у зв'язку з
чим за ним склалася заборгованість у
розмірі 3817,12 грн. На вказану
заборгованість позивачем нараховані 3 %
річних в сумі 85,02 грн. та інфляція в сумі
15,27 грн.

Відповідач заперечує проти позовних
вимог в частині стягнення з нього
інфляції та 3% річних за мотивами
викладеними у відзиві, зокрема вказує
на те, що ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 04.01.2013
порушено провадження у справі про
банкрутство стосовно відповідача та
введений мораторій на задоволення
вимог кредиторів по зобов'язанням,
строки виконання яких настали до дня
порушення провадження у справі про
банкрутство, у зв'язку з чим
посилаючись на приписи ст.19 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
відповідач вказує, що протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховується індекс
інфляції та 3 % річних.

У ході розгляду справи позивачем були
зменшені позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача інфляції,
таким чином позивач просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за виконані підрядні роботи в сумі 3817,12,
та 3 % річних від простроченої суми в
розмірі 85,02 грн., а всього 3902,14 грн.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2013 між Приватним підприємством
«Стройтехнологія» (підрядник за
договором) та Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Кримгаз» (замовник за
договором) був укладений договір
підряду№1, згідно до умов якого
замовник доручає та оплачує, а
підрядник виконує роботи по
відновленню дорожнього покриття по
вул. Зенітної, 53 після ремонту
(шурфового огляду) газопроводу
низького та середнього тиску по вул.
Зенітної, вул. Батурина, вул. Войкова в
м. Сімферополі (а.с.10-24).

Строк договору передбачений п.4.1.
договору, а саме з 30.01.2013 по 28.02.2013.

Пунктом 7.2. визначено, що строк дії
договору з моменту підписання і до
повного виконання сторонами
договірних зобов'язань.

Сума договору складає з урахуванням
ПДВ 3817,12 грн. (п. 2.3. договору).

Пунктом 2.2. договору сторони
передбачили, що оплата проводиться на 30
календарний день після підписання акту
Ф-2.

Так, з матеріалів справи, а саме акту
приймання виконаних будівельних робіт
за лютий 2013 року, довідки про вартість
виконаних будівельних робіт за лютий
2013, які підписані сторонами вбачається,
що позивачем зобов'язання за договором
виконані належним чином, виконані
підрядні роботи відповідачем прийняти
у повному обсязі, проте до наступного
часу не оплачені.

01.11.2013 за вих.№830 позивач звернувся до
відповідача з претензією на суму 3817,12
грн., яка була отримана уповноваженим
представником відповідача 07.11.2013 (а.с.
19), проте вказана претензія була
залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На дату розгляду справи відповідачем
не представлено доказів сплати за
виконані підрядні роботи.

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язаний прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 889 замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом.

У відповідності до ст.ст.525,526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Позивач свої зобов'язання за договором
підряду №1 від 29.01.2013 виконав належним
чином, підрядні роботи були виконані та
прийняти відповідачем, проте
відповідачем грошові кошти в сумі 3817,12
грн. оплачені не були, у в'язку з чим суд
вважає обґрунтованою вимогу позивача
про стягнення з відповідача 3817,12 грн.

Також з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог позивач
просить суд стягнути 3 % річних в сумі
85,02грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Дана норма закріплює за кредитором
право вимагати з боржника стягнення
інфляційних витрат, як збільшення суми
основного боргу у зв'язку з
девальвацією грошової одиниці України
та 3% річних, як плату за користування
боржником його грошовими коштами за
весь період прострочення виконання
грошового зобов'язання, що є
об'єктивним процесом збільшення
грошових сум боргу у боржника перед
стягувачем.

Враховуючи ті обставини, що
відповідачем не виконано належним
чином умови та взяті на себе
зобов'язання за договором підряду №1
від 29.01.2013, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі 85,02 грн.
також підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що до
нього не застосовуються 3 % річних,
оскільки відносно нього порушено
провадження у справі про банкрутство
та введений мораторій на задоволення
вимог кредиторів по зобов'язанням,
строки виконання яких настали до дня
порушення провадження у справі про
банкрутство, судом до уваги не
приймається з огляду на таке.

Так судом встановлено, що ухвалою від
04.01.2013 відносно відповідача була
порушена справа про банкрутство та
введений мораторій на задоволення
вимог кредиторів по зобов'язанням,
строки виконання яких настали до дня
порушення провадження по справі про
банкрутство згідно вимог п.4 ст.12 ЗУ
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992, № 2343-XII.

За приписами статті 12 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції чинній на момент порушення
справи про банкрутство) протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

У зв'язку з чим посилання відповідача
на приписи ст. 19 ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції,
яка набрала чинності з 19.01.2013, тобто
після порушення справи про банкрутство
є безпідставним.

У судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення. Повне
рішення складено 10.02.2014.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Кримгаз» на користь
Приватного підприємства
«Стройтехнологія» заборгованість за
виконані підрядні роботи в сумі 3817,12, та
3 % річних від простроченої суми в
розмірі 85,02 грн., а всього 3902,14 грн., а
також судовий збір у розмірі 1720,50 грн.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя М.П. Гаврилюк