КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. Справа№ 910/22010/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Корсакової Г.В.

при секретарі: Гордовій Г.Л.

за участю представників:

від прокуратури: Курбатова І.С.,
посвідчення № 022697 від 11.11.2013р.;

від позивача 1: не з'явився;

від позивача 2: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013р. (підписано 03.12.2013р.)

у справі № 910/22010/13 (Суддя: Якименко М.М.)

за позовом Прокурора Солом'янського
району міста Києва в інтересах держави
в особі:

1)Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації;

2)Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації;

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення 10 705, 21 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013р. прокурор
Солом'янського району міста Києва в
інтересах держави в особі
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації та
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення 10 705,21 грн.

Звертаючись з позовом, прокурор
умотивовував вимоги посиланням на
порушення відповідачем умов договору
оренди № 276СРДА про передачу майна
територіальної громади міста Києва в
оренду від 14.01.2013р. і несплатою ним
орендодавцю орендної плати та плати по
компенсації витрат за користування
земельною ділянкою.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.11.2013р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі №910/22010/13.

Відповідач письмових пояснень щодо
заявленого позову не надав, утім, як
вбачається з протоколу судового
засідання від 27.11.2013р. по справі
№910/22010/13, ФО-П ОСОБА_3 позовні вимоги
визнав повністю.

Погодившись із доводами прокурора,
рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013р. у справі № 910/22010/13
(суддя - Якименко М.М.) позов
задоволено повністю. У зв'язку з
істотними порушеннями умов договору
Договір № 276 СРДА про передачу майна
територіальної громади міста Києва в
оренду від 14.01.2013 року, укладений між
Солом'янською районною в м. Києві
державною адміністрацією та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 достроково
розірвано, повернуто орендоване
нежитлове приміщення
балансоутримувачеві, шляхом виселення
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з
нежитлового приміщення. Стягнуто з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
користь Комунального підприємства
"Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації 10 017, 92 грн.-
заборгованості по орендній платі, 477, 16
грн. - компенсації витрат за
користування земельною ділянкою, 210, 13
грн. - пені. Стягнуто з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
Державного бюджету України 4 014, 50 грн. -
судового збору.

За оцінкою місцевого господарського
суду, порушення істотних умов договору
відповідачем в частині несплати
орендних платежів та плати по
компенсації витрат за користування
земельною ділянкою є не лише підставою
для дострокового розірвання договору
та повернення об'єкту оренди
орендодавцеві, але й стягнення з
орендаря у примусовому порядку
заборгованості по орендній платі,
компенсації витрат за користування
земельною ділянкою у розмірі 477, 16 грн.
та пені у сумі 210, 13 грн.

Не погоджуючись із висновками
місцевого господарського суду та
мотивами прийнятого ним рішення,
орендар (відповідач) звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
рішення Господарського суду м. Києва
від 27.11.2013р. у справі №910/22010/13 та
прийняти новий судовий акт про відмову
у задоволенні позовних вимог.

У доводах апеляційного оскарження
орендар вказував на допущені судом
першої інстанції порушення норми
матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, судом першої
інстанції не враховано тієї обставини,
що прокурор не мав права та повноважень
звертатись до господарського суду в
інтересах Комунального підприємства
"Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації, адже позивач 2
не є органом державної власності або
місцевого самоврядування та не
наділене державно-владними
повноваженнями, а є рівноправним
учасником господарських
правовідносин. Крім того, за
твердженням апелянта, прокурор не
вказав в позовній заяві, яким чином
порушені права та охоронювані законом
інтереси Солом'янської районної в
місті Києві державної адміністрації,
що є підставою відповідно до пункту 3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання участі прокурора у розгляді
справ, підвідомчих господарським
судам» підставою для повернення
позовної заяви, а у випадку порушення
провадження у справі-залишенню позову
без розгляду на підставі п. 1
ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Крім того, скаржник вказував, що
місцевий господарський суд не дослідив
періоду, у якому виникла
заборгованість, і протягом якого
орендар не вносив орендної плати.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Кропивній Л.В.

Розпорядженням В.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
25.12.2013р. для розгляду апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В.
(доповідач), судді: Ільєнок Т.В.,
Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.12.2013р. у
справі №910/22010/13 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Ільєнок
Т.В., Корсакова Г.В.) апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 прийнято до провадження, а її
судовий розгляд призначено на 29.01.2014р.

У судовому засіданні 29.01.2014р. прокурор
проти доводів апеляційного оскарження
заперечив, просив оскаржений судовий
акт залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Позивач 1, позивач 2 та відповідач
процесуальним правом на участь у
судовому засіданні не скористались,
хоча про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, які містяться в
матеріалах справи (вх. № 1040/14
від 10.01.2014р.; № 1049/14 від 10.01.2014р., № 2787/14
від 23.01.2014р.).

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте позивач 1,
позивач 2 та відповідач не скористались
своїми правами, передбаченими статтями
22 ГПК України, явка яких не визнавалася
обов'язковою, Київський апеляційний
господарський суд дійшов до висновку
про можливість розгляду апеляційної
скарги за відсутності представників
позивача 1, позивача 2 та відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
14.01.2013р. між Солом'янською районною в
місті Києві державною адміністрацією
(далі - орендодавець, позивач 1) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(далі - відповідач, орендар) та
Комунальним підприємством "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації (далі - Балансоутримувач,
позивач 2) укладено Договір № 276 СРДА
про передачу майна територіальної
громади міста Києва в оренду (далі -
Договір).

За умовами Договору орендодавець
передає, а орендар приймає в оренду
нерухоме майно (нежитлові приміщення),
що належить до комунальної власності
територіальної громади міста Києва;
далі - об'єкт оренди, який знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення
торгівельного об'єкту з продажу
товарів, крім товарів підакцизної
групи, зазначеному у п. 1.1. цього
договору.

У відповідності до пункту 9.1. Договору,
договір діє з 14.01.2013р. до 13.01.2016р.

Згідно з пунктом 2.3. Договору визначено,
що опис технічного стану об'єкта
оренди на дату передачі його
орендодавцеві, його склад зазначаються
в акті приймання-передачі об'єкта
оренди, що є невід'ємною частиною цього
Договору.

Виконання орендодавцем обов'язку
передати орендарю об'єкт оренди
підтверджується двосторонньо
підписаним Актом приймання-передачі
об'єкта оренди (додаток №2 до Договору)
від 14.01.2014р. (а.с.23, т. 1).

Відповідно до п. 2.4. Договору об'єкт
оренди належить до комунальної
власності територіальної громади
міста Києва і знаходиться на балансі
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації.

Заперечуючи у апеляційній інстанції
наявність підстав для дострокового
розірвання договору та стягнення з
нього заборгованості, орендар
посилався на акт звіряння розрахунків
від 10.12.2013р., з якого, на його думку,
заборгованість за травень по серпень
2013р. складала 8 530, 41 грн., а не 10 705, 21 грн.,
як встановлено в рішенні суду першої
інстанції.

Утім, судова колегія із такими доводами
апелянта погодитися не може, оскільки
орендарем не враховані пункти 3.2. та
3.4. Договору оренди, а отже, складові
компоненти, з яких складається розмір
орендної плати.

Так, відповідно до п. 3.2. Договору
орендна плата за кожний наступний
місяць визначається з урахуванням
індексу інфляції за попередній місяць,
опублікованому у поточному місяці.
Пунктом 3.4. Договору передбачено, що
додатково до орендної плати
нараховується податок на додану
вартість у розмірах та порядку,
визначених законодавством України,
який сплачується Орендарем разом з
орендною платою, а також компенсація
витрат Балансоутримувача за
користування земельною ділянкою, на
якій розташований об'єкт оренди,
розрахунок якої оформляється додатком
та є невід'ємною частиною договору
(Додаток № 1) та сплачується Орендарем
разом з орендною платою.

З розрахунку, на який посилався
орендар, вбачається, що заявлені до
нього вимоги про стягнення
заборгованості з орендної плати за
період з травня 2013 р по 01.09.2013р.
становили 10 017,92 грн. з ПДВ, а
заборгованість з компенсації плати
за землю - 477, 16 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна
плата сплачується орендарем незалежно
від наслідків господарської
діяльності орендаря щомісячно не
пізніше 20 числа наступного місяця.

Зі змісту ст.759 ЦК України випливає, що
внесення плати за користування майном
є одним із істотних обовязків орендаря.

В силу ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Орендар за період дії договору, в тому
числі і в спірний період, здійснював
користування об'єктом оренди, а тому в
силу імперативного припису закону
повинен був сплачувати оренду плату та
інші платежі у розмірі та порядку,
передбаченому договором.

Згідно з п. 3.5. Договору Орендна плата
сплачується Орендарем на рахунок
Балансоутримувача, за яким закріплене
майно на праві господарського відання -
Комунальне підприємство „Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду Солом'янської районної
у місті Києві державної адміністрації.

Згідно з п. 3.1. Договору за користування
об'єктом оренди Орендар сплачує
Балансоутримувачу орендну плату,
розрахунок якої здійснюється на
підставі п.п. 6, 2 п. 6 (Орендна плата та
інші платежі), Положення про оренду
майна територіальної громади м. Києва,
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 22.09.2011р. № 34/6250,
розрахунок якої оформляється додатком
та є невід'ємною частиною договору
(Додаток № 3) та на дату підписання
Договору в цілому становить 2 368,63 грн.
на місяць.

Відповідно до п. 4.2. Договору Орендар
зобов'язаний вносити орендні платежі
своєчасно і в повному обсязі.

Між тим, з акту звіряння розрахунків
від 10.12.2013р. за Договором № 276
СРДА від 14.01.2013р., на який посилався
відповідач, так і з акту звіряння
розрахунків від 16.10.2013.2013р. за Договором
№ 276 СРДА від 14.01.2013р., який доданий до
позовної заяви, вбачається, що
відповідач (орендар за договором) за
січень 2013р. сплатив 2706, 72 грн., за лютий
та березень 2013р. оплати орендних
платежів не здійснював, за травень та
червень в рахунок оплати орендних
платежів сплатив 7700,00 грн., а за липень
та серпень оплати не здійснював.

Таким чином, за користування об'єктом
оренди орендар не сплачував орендних
та інших платежів кожних два місяці
користування, тоді як, відповідно до
п.п. 3.5. та 3.6 Договору зобов'язаний був,
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності, сплачувати
орендну плату на рахунок
балансоутримувача, за яким закріплене
майно на праві господарського
відання, щомісячно, до 20 числа
наступного місяця.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Переглядаючи судове рішення у повному
обсязі, судова колегія дійшла висновку
про обгрунтованість доводів рішення
місцевого господарського суду і
доведеність прокурором розміру
заборгованості у заявленій сумі.

Крім того, з огляду на порушення
відповідачем строків внесення
орендної плати та проведення
розрахунків за орендні платежі за
Договором, прокурор нарахував та
просив стягнути із відповідача суму
пені у розмірі 210, 13 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з п. 6.2. Договору за несвоєчасну
сплату орендних платежів Орендар
сплачує на користь Балансоутримувача
пеню в розмірі 0,5% від розміру
несплачених орендних платежів за
кожний день прострочення, але не більше
розміру, встановленого законодавством
України.

Перевіривши правильність виконаних
судом першої інстанції розрахунків
пені, судова колегія визнала вірним
стягнення пені у сумі 210, 13 грн.

Встановивши, що впродовж
користування об'єктом оренди
орендарем періодично допускалася
несплата орендних платежів кожних два
місяці користування, судова колегія
погодилася з мотивами суду першої
інстанції, який задовольнив вимогу
про дострокове розірвання Договору
№ 276 СРДА, пославшись на ч. 2 ст.
651 ЦК України та умови припинення
договору, викладені у п. 9. 6 Договору.

В силу ч.1 ст.651 Цивільного кодексу
України, зміна або розірвання договору
допускається за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч.2 ст.651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно з п. 9.6. Договору при невиконанні
або порушенні однією із сторін умов
цього договору та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України, договір може бути розірваний
достроково на вимогу однієї із сторін
за рішенням суду.

Оскільки, орендарем порушені умови
Договору у частині зобов'язань,
передбачених п. 4.2. договору -
вносити орендні платежі своєчасно і
в повному обсязі, що знайшло своє
документальне підтвердження, на
підставі п. 9.6. Договору у поєднанні із
ст. 651 ЦК України прокурор вправі був
ставити питання про дострокове
розірвання Договору із застосуванням
інших правових наслідків, які
випливали з припинення Договору
оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймачеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 7.6 Договору у разі
закінчення строку дії Договору або при
його розірванні орендар зобов'язаний
за актом приймання-передачі повернути
об'єкт оренди Балансоутримувачу у
стані, в якому перебував об'єкт оренди
на момент передачі його в оренду, з
урахуванням усіх здійснених орендарем
поліпшень, які неможливо відокремити
від об'єкта оренди без заподіяння йому
шкоди, з урахуванням зносу за період
строку дії договору оренди.

Отже, позовні вимоги про повернення
приміщення шляхом виселення з нього
відповідача правомірно задоволені
судом першої інстанції.

Посилання скаржника на відсутність
порушень прав та інтересів
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації у спірних
правовідносинах та відсутність у
прокурора повноважень звертатись до
господарського суду в інтересах
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації, судова колегія оцінює
критично та відхиляє з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 29
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) прокурор бере
участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступати за
своєю ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Згідно з ч. 2 статті 2 ГПК передбачено, що
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання участі прокурора у
розгляді справ, підвідомчих
господарським судам» від 23.03.2012р.№ 7
господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.
Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

Прокурор в позовній заяві визначив
саме Солом'янську районну в місті Києві
державну адміністрацію - органом,
уповноваженим державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, обґрунтовуючи свої
доводи розпорядженням Виконавчого
органу Київської міської ради
«Київської міської державної
адміністрації» від 10.12.2010р. № 1112 «Про
питання організації управління
районами в місті Києві»
(далі - Розпорядження).

Згідно з п. 4.16. Розпорядження до
обов'язків Солом'янської районної в
місті Києві державної адміністрації
належить і забезпечення захисту
майнових та немайнових прав
територіальної громади м. Києва.

Так, відповідно до п. 1 Розпорядження до
сфери управління Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації передається майно
підприємств, організацій, установ
згідно з Додатком № 9 до вказаного
розпорядження, зокрема, і майно
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації.

Пунктами 4.11., 4.12. розпорядження
визначено, що Солом'янська районна в
місті Києві державна адміністрація
готує пропозиції щодо надання в оренду
цілісних майнових комплексів,
нерухомого майна підприємств,
продовження договорів оренди та їх
умов, які мають забезпечувати
ефективне використання орендованого
майна. Забезпечує своєчасне та в
повному обсязі надходження до міського
бюджету відрахувань від орендної плати
та від прибутку підприємств відповідно
до диференційованих нормативів
порядку нарахування та сплати частки
прибутку, яка підлягає зарахуванню до
бюджету міста Києва підприємствами,
організаціями та установами, що
належать до комунальної власності
міста Києва.

На виконання вищезазначеного
розпорядження ФО-П ОСОБА_3 та
Комунальним підприємством "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації був укладений Договір.

Згідно з п. 4.1., п. 4.2. Статуту майно
підприємства перебуває у комунальній
власності територіальної громади
міста Києва і закріплюється за
підприємством на праві господарського
відання. Підприємство володіє,
користується та розпоряджається
набутим майном, вчиняючи щодо нього
будь-які дії, які не суперечать чинному
законодавству України, Статуту
підприємства, рішенням Власника та
Органу управління майном.

У відповідності до п. 3.3.1. Статуту
предметом діяльності Комунального
підприємства "Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду"
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації, крім іншого, є
надання в орендне користування
нежитлових приміщень, які перебувають
у господарському віданні згідно рішень
Власника або Органу управління майном,
укладання договорів оренди нежитлових
приміщень (продовження договорів
оренди) на підставі рішень Власника та
Органу управління майном та здійснення
контролю за цільовим використанням
нежитлових приміщень згідно договорів
оренди.

Таким чином, прокурор, звертаючись із
позовом в інтересах держави в особі
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації та
Комунального підприємства "Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду" Солом'янської
районної в місті Києві державної
адміністрації, діяв в межах
повноважень, наданих йому Законом
України "Про прокуратуру" та ст. 2 ГПК
України.

З огляду на встановлене, судова колегія
не вбачає підстав для скасування
прийнятого судом першої інстанції
рішення у даній справі, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення
Господарського суду м. Києва від
27.11.2013р. слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення
Господарського суду м. Києва від
27.11.2013р. у справі №910/22010/13 залишити без
задоволення, рішення Господарського
суду м. Києва від 27.11.2013р. у справі
№910/22010/13 без змін.

2.Матеріали справи №910/22010/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Т.В. Ільєнок

Г.В. Корсакова