м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23399/13 23.01.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Гамма"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ВМ Шляхбуд"

про стягнення 352 797,07 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники сторін:

від позивача Ковальов В.С. (за
довіреністю)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Гамма" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "ВМ Шляхбуд" про
стягнення 352 797,07 грн. (347 344,24 грн.
основного боргу, 5 452,83 грн. 3% річних) за
договором поставки № 8 від 02.07.2012 р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням умов вказаного вище
договору в частині повної та
своєчасної оплати грошових коштів за
поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 р. було порушено
провадження у справі № 910/23399/13 та
призначено її до розгляду на 09.01.2014 р.

08.01.2014 р. через канцелярію суду від
позивача надійшли додаткові документи
по справі та клопотання про розгляд
справи за відсутності представника
позивача.

Враховуючи неявку представників
сторін та невиконання вимог ухвали
суду від 05.12.2013 р., розгляд справи було
відкладено на 23.01.2014 р.

23.01.2014 р. у судовому засіданні
представником позивача було надано
довідку за підписом головного
бухгалтера про розмір суми боргу за
спірним договором.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті спору та підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача відзиву не
надав, уповноваженого представника у
судове засідання не направив. Про дату,
час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином.

Зважаючи на те, що неявка представників
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК
України.

У судовому засіданні 21.01.2014 р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

02.07.2012 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Гамма" (постачальником)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "ВМ Шляхбуд"
(покупцем) було укладено договір
поставки № 8 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору постачальник
зобов'язується передати покупцеві
асфальтобетон (далі за текстом - товар),
а останній зобов'язується прийняти
товар і сплатити за нього певну грошову
суму.

Кількість товару приблизно складає 1000
тонн, точна кількість та ціна товару
буде визначатись у видаткових
накладних на товар відповідно до
заявки покупця (п. 1.2.).

Відповідно до п. 3.1. Договору покупець
надає постачальникові заявку на
поставку товару, в якій зазначається
кількість товару та бажаний строк
поставки.

Поставка товару здійснюється
постачальником на умовах ЕХW
відповідно до "Інкотермс-2010" протягом
трьох днів від дня отримання
попередньої оплати за товар (п. 3.2.
Договору).

Згідно з п. 3.5. датою поставки товару
вважається дата підписання сторонами
видаткової накладної.

Ціна товару визначається на кожну
партію окрему та зазначається в
видаткових накладних (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.3. покупець оплачує
товар на умовах 100% попередньої оплати
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок постачальника.
Датою оплати є дата зарахування
грошових коштів на рахунку
постачальника.

На виконання умов Договору
постачальник поставив, а покупець
прийняв товар на загальну суму 955 974,53
грн., що підтверджується наявною в
матеріалах справи видатковою
накладною № 80 від 25.06.2012 р. на суму 271 335,98
грн., видатковою накладною № 79 від
25.06.2012 р. на суму 136 048,42 грн., видатковою
накладною № 114 від 19.07.2012 р. на суму 219
748,66 грн., видатковою накладною № 101 від
10.07.2012 р. на суму 261 956,47 грн., видатковою
накладною № 154 від 28.09.2012 р. на суму 66 885,00
грн.

Таким чином, позивач виконав умови
Договору в повному обсязі.

У порушення умов Договору відповідач
частково сплатив грошові кошти в
розмірі 608 630,29 грн. за отриманий
товар.

29.04.2013 р. позивач направив на адресу
відповідача претензію з вимогою
сплатити суму боргу в розмірі 347 344,24
грн. Зазначену претензію відповідач
отримав 13.05.2013 р., що підтверджується
наданим позивачем рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення. З урахуванням вимог ст. 530
Цивільного кодексу України позивачем
було встановлено відповідачу строк для
виконання грошового зобов'язання до
20.05.2013 р.

Відповідач зазначену претензію
проігнорував, суму боргу в розмірі 347
344,24 грн. не сплатив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача суми боргу в
розмірі 347 344,24 грн. з огляду на наступне.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Згідно з приписами статей 526
Цивільного кодексу України та 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч 1. ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем в сумі 347 344,24 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений та
відповідачем не спростований, тому
вимога про його стягнення є
правомірною.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 5 452,83 грн. 3% річних від
простроченої суми.

Частиною другою статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три процента річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При цьому передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних
в сумі 5 452,83 грн. за вказаний позивачем
період приймається судом як вірний.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд дійшов висновку, що заявлені
позивачем вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, а саме 347
344,24 грн. основного боргу, 5 452,83 грн.
трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "ВМ
Шляхбуд" (02090, м. Київ, вул. Хорольська, 10,
кв. 140, код 36601963) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення, на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Гамма" (49044, м.
Дніпропетровськ, провулок Південний,
4-А, код 20246625) 347 344 (триста сорок сім
тисяч триста сорок чотири) грн. 24 коп.
основного боргу, 5 452 (п'ять тисяч
чотириста п'ятдесят дві) грн. 83 коп. 3%
річних, 7 055 (сім тисяч п'ятдесят п'ять)
грн. 94 коп. судового збору.

Повне рішення складено 28.01.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова