м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24856/13 29.01.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Київський завод
електротранспорту»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
Фінансова Компанія»

про стягнення 118 601,65 грн

суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача: Імховик Ю.О. -
представник за довіреністю від 14.01.14

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 22.01.14, в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Київський завод електротранспорту»
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
Фінансова Компанія» за договором
оренди боргу у розмірі 118 601,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між позивачем та
відповідачем було укладено договір
оренди нежитлових приміщень № 33/Ф/2013
від 01.0.1.2013 р., на підставі якого позивач
передав, а відповідач отримав у
строкове платне користування комплекс
нежитлових приміщень, що розташовані
за адресою: м. Київ, вул.. Академіка
Філатова, 22/8, загальною площею 77,30 кв.м.
Однак, відповідачем порушуються
договірні зобов'язання щодо повноти та
вчасності оплати орендних платежів,
внаслідок чого у творилася
заборгованість у розмірі 121 911,11 грн. за
несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань позивач також нарахував
пеню у розмірі 4 521,66 грн та 3 % річних у
розмірі 1 168,88 грн, які просить стягнути
з відповідача.

Ухвалою суду від 24.12.2013 р. порушено
провадження у справі № 910/24856/13 за
вказаною позовною заявою та призначено
справу до розгляду у судовому
засіданні на 29.01.2014 р.

У судове засідання призначене на 29.01.2014
р., з'явилася представник позивача, на
виконання вимог ухвали суду надала
документи для долучення до матеріалів
справи а також повідомила суд про
сплату відповідачем основної суми
боргу за договором, на підтвердження
чого подала належним чином завірену
копію виписки по рахунках позивача за
20.01.2014 р.

Відповідач не забезпечив явку
уповноваженого представника у судове
засідання, про причини неявки суд не
повідомив, вимог ухвал суду не виконав,
по час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення 088.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

01 січня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством «Київський
завод електротранспорту» (далі -
орендодавець, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Міжрегіональна Фінансова Компанія»
(далі - орендар, відповідач) було
укладено договір оренди № 33/Ф/2013
(нежитлового приміщення) (далі -
договір), на підставі якого позивач
передав, а відповідач прийняв у
тимчасове платне користування
комплекс нежитлових приміщень, що
розташовані за адресою: м. Київ, вул..
Академіка Філатова, 22/8, загальною
площею 77,30 кв.м. - кабінети № 401 (яка
складається з окремих частин:
приміщення «А» та приміщення «Б»), № 402,
№ 403, та № 400а (площа 07,60 кв.м.).

Відповідно до п. 3.1. договору приміщення
передається орендарю на підставі акту
прийому-передачі, у якому можуть
вказуватися технічний стан приміщення,
розмір площі приміщення, дані про
наявність систем забезпечення, місце
розташування приміщення на
поверховому плані і технічна
специфікація.

Згідно з умовами п. 2.1 договору орендар
зобов'язався сплачувати орендодавцю
кошти у вигляді наступних платежів:
орендна плата, відшкодування витрат з
електропостачання, відшкодування
витрат, пов'язаних з холодним
водопостачанням та водовідведенням,
відшкодування витрат, пов'язаних з
теплопостачанням та експлуатаційних
витрат.

Відповідно до п. 2.2.1 договору орендна
плата сплачується орендодавцем
щомісяця не пізніше 10-го числа
поточного місяця, відповідно до
рахунків-факту, виставлених
орендодавцем. Орендар зобов'язується
самостійно отримувати, вищезазначені
рахунки не пізніше 5-го числа поточного
місяця в офісному приміщенні
орендодавця (м. Київ, вул.. Академіка
Філатова, 22/8 офіс № 400-4 поверх).

Згідно з п. 2.2.2 договору різниця між
орендною платою (без врахування
індексу інфляції за поточний місяць) та
орендною платою (з врахуванням індексу
інфляції за поточний місяць)
сплачується щомісяця не пізніше 20-го
числа наступного місяця за
розрахунковим, відповідно до
рахунків-факту, виставлених
орендодавцем. Орендар зобов'язується
самостійно отримувати, вищезазначені
рахунки не пізніше 15-го числа поточного
місяця в офісному приміщенні
орендодавця (м. Київ, вул.. Академіка
Філатова, 22/8 офіс № 400-4 поверх).

У пункті 2.4. договору передбачено, що
платежі, визначені у пунктах 2.1., 2.1.3, 2.1.4,
2.1.5 договору сплачуються орендарем
щомісяця не пізніше останнього дня
поточного місяця, відповідно до
рахунків-факту, виставлених
орендодавцем. Орендар зобов'язується
самостійно отримувати, вищезазначені
рахунки не пізніше 15-го числа поточного
місяця в офісному приміщенні
орендодавця (м. Київ, вул.. Академіка
Філатова, 22/8 офіс № 400-4 поверх).
Несвоєчасне отримання орендарем
рахунків-фактур від орендодавця не
звільняє орендаря від обов'язку
сплачувати грошові кошти у розмірах та
у строки, обумовлені цим договором.

Пунктом 8.1 договору сторони встановили
строк його дії з дати підписання, а
саме: з 01 січня 2013 року до 31 грудня 2013
року (включно).

Як свідчать матеріали справи, позивач
на виконання зобов'язань за договором
оренди № 33/Ф/2013 від 01.01.2013 р. передав
відповідачу приміщення загальною
площею, 69,7 кв.м., що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул.. Академіка
Філатова, 22/8, - кабінети № 401 (яка
складається з окремих частин:
приміщення «А» та приміщення «Б»), № 402,
№ 403 - приміщення забезпечене
охоронно-пожежною сигналізацією і
цілодобовою охоронною), та приміщення
загальною площею 7,6 кв.м. що
підтверджується актами
прийому-передачі, які підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені їх печатками.

29 жовтня 2013 року сторони уклали
додаткову угоду до договору оренди,
якою визначили, що орендодавець
повертає з орендного користування з 15
листопада частину приміщень загальною
площею 37,20 кв.м. - кабінет № 402 та 400а.

15 листопада 2013 р. згідно акта
прийому-передачі приміщення з оренди
відповідач передав а позивач прийняв
приміщення загальною площею 37,20 кв.м. що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул..
Академіка Філатова, 22/8, - кабінет № 402 та
400а.

За доводами позивача, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи доказами (рахунками-фактури,
актом звірки взаємних розрахунків,
підписаного сторонами та скріпленого
печатками) відповідач не виконав
зобов'язання щодо сплати орендної
плати комунальних та компенсаційних
платежів за договором оренди за період
дії договору, у зв'язку з чим утворився
борг у сумі 121 911,11 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язання
по сплаті орендних платежів.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу
України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч. 7
статті 193 ГК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором
або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач належним чином не
виконав зобов'язання по сплаті
орендної плати та комунальних і
компенсаційних платежів згідно умов
договору № 33/Ф/2013 від 01.01.2013 р., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, заборгованості
відповідача перед позивачем станом
момент подачі позову до суду складала
121 911,11 грн.

Як свідчать матеріали справи на момент
вирішення спору по суті відповідачем
погашено заборгованість у повному
обсязі, що підтверджується належним
чином завіреною копією виписки по
рахунках позивача за 20.01.2014 р.,
відповідно до якої відповідачем
перераховано на рахунок позивача
платіж у розмірі 113 365,80 грн із
призначенням платежу за оренду
приміщення, компенсація вартостей
елект., водопостачання, тепла., згідно
договору № 33/Ф/2013 від 01.01.2013 р.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги в частині суми
основної заборгованості з орендної
плати в розмірі 112911,11 грн. підлягають
припиненню, у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Крім іншого, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 4 521,66 грн та
3% річних у розмірі 1 168,88 грн за
прострочення виконання грошового
зобов'язання за договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 224 Господарського
процесуального кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. договору у випадку
прострочення орендарем виконання
зобов'язань щодо здійснення платежів
за цим договором на користь
орендодавця, орендар зобов'язується
сплати орендодавцю на його вимогу
неустойку (пеню) у вигляді подвійної
облікової ставки Національного Банку
України, діючої в період прострочення,
від відповідної суми простроченого
зобов'язання за кожен календарний день
прострочення за весь час прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення.

Так як, факт прострочення виконання
грошового зобов'язання встановлений
судом та відповідачем не спростований,
вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені та 3 % річних
визнаються судом правомірними.

Отже, вимоги позивача про стягнення
пені у розмірі 4 521,66 грн та 3% річних у
розмірі 1 168,88 грн підлягають
задоволенню відповідно до
обґрунтованого розрахунку, наданого
позивачем.

Оскільки, спір виник з вини
відповідача, а сплата заборгованості
була здійснена ним після звернення
позивача з даним позовом до суду, то
судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 44, 49, 75, 80, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження в частині
позовних вимог про стягнення основної
суми заборгованості у розмірі 112 911,11
грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
Фінансова Компанія» (01042, м. Київ, вул.
Академіка Філатова, будинок 22/8,
ідентифікаційний код 23540650) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Київський завод електротранспорту»
(03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд.
143/2, ідентифікаційний код 04012017) 4 521
(чотири тисячі п'ятсот двадцять одну)
грн 66 коп. - пені; 1 168 (одну тисячу сто
шістдесят вісім) грн 88 коп. - 3% річних; 2
372 (дві тисячі триста сімдесят дві) грн
05 коп. - судових витрат.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30.01.2014р.

Суддя
Пукшин Л.Г.