ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р.Справа № 916/794/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:
головуючого судді Жекова В.І.,

суддів Воронюка О.Л., Лашина В.В.

(Склад колегії суду змінено згідно з
розпорядженням голови суду №39 від
13.01.2014р.)

секретар судового засідання Щербатюк
О.В.

за участю представників сторін 27.01.2014
р.:

від Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» в особі Печерської філії
«ПриватБанку» - ОСОБА_1

Інші представники сторін в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлялись належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „ПриватБанк"

на ухвалу Господарського суду
Одеської області

від 10.12.2013 р. (про відмову у задоволенні
заяви про роз'яснення судового рішення)

у справі № 916/794/13

за позовом: Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„ПриватБанк" в особі Печерської філії
ПАТ „ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „АТЛАНТ-С"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_2

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

Ухвалою Одеського апеляційного
Господарського суду від 13.01.2014 року, яка
надіслана учасникам процесу 14.01.2014
року, розгляд апеляційної скарги
призначено на 27.01.2014 року.

Учасники судового процесу відповідно
до статті 98 Господарського
процесуального кодексу України
належним чином повідомлялись про час і
місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні, яке відбулось
27.01.2014 року оголошено вступну та
резолютивну частини судового рішення.

25.03.2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулось до
Господарського суду Одеської області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „АТЛАНТ-С", в якому
просило звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ПАТ комерційний банк
«ПриватБанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх передбачених
нормативно правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки, за ціною визначеною між
сторонами, а у випадку не досягнення
такої згоди - за ціною, визначеною в
експертному звіті суб'єкта оціночної
діяльності.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 08.08.2013р. (суддя: Власова С.Г.)
позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю „АТЛАНТ-С" про
звернення стягнення на предмет іпотеки
задоволено частково, а саме звернено
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки (на
підставі договору іпотеки від 04.07.2007р.)
Публічним акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк» в
особі Печерської філії ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з початковою ціною для
його подальшої реалізації у розмірі
848400 грн. в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 04.07.2007р. в розмірі 338223,52 дол. США, що є
еквівалентним 2702405,93 грн. відповідно до
офіційного курсу валют НБУ з яких
основний борг у сумі 126574,86 дол. США
(1011333,14 грн. за курсом 7,99грн. за 1 долар
США, відповідно до офіційного курсу
валют НБУ), відсотки у сумі 89906,59 дол. США
(718353,66грн.) комісія у сумі 13000,00 дол. США
(103870,00 грн.) та пеня у сумі 108742, 07 дол. США
(868849,14 грн.).

23.10.2013р. Публічне акціонерне товариство
КБ „ПриватБанк" звернулось до
Господарського суду Одеської області з
заявою про роз'яснення судового
рішення, в якій просило роз'яснити
рішення господарського суду від
08.08.2013р. по справі №916/794/13 щодо
можливості ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі
Печерської філії ПАТ КБ «ПриватБанк»
самостійно отримати від відповідних
органів, що мають повноваження
надавати власникам нерухомого майна та
іншим уповноваженим суб'єктам дублікат
правовстановлюючого документа, що
підтверджує право власності на майно,
що відчужується та витяг із Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
дублікату правовстановлюючого
документа, що підтверджує право
власності на майно, що відчужується та
витяг із Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, дублікату
правовстановлюючого документа на
квартиру АДРЕСА_1 на підставі якого ТОВ
„Атлант-С", набуло
право власності на цю квартиру та
витягу із Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно щодо квартири
АДРЕСА_1

В обґрунтування заяви ПАТ КБ
«ПриватБанк» посилалось на те, що
рішення Господарського суду Одеської
області від 08.08.2013р. по справі №916/794/13 не
містить правової позиції щодо
можливості позивачем отримання
дублікату правовстановлюючого
документа, який підтверджує право
власності на майно, що відчужується та
отримання витягу із Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно є
незрозумілим як виконувати дане
рішення для того, щоб ПАТ КБ
«ПриватБанк» в особі Печерської філії
ПАТ КБ «ПриватБанк» мав можливість
надати нотаріусу дублікат
правовстановлюючого документа, що
підтверджує право власності на майно,
що відчужується та витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
з метою укладення договору купівлі -
продажу предмета іпотеки від імені
іпотекодавця.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 10.12.2013р. (суддя: Цісельський
О.В.) у задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" в особі, якою є
Печерська філія Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „ПриватБанк" від 23.10.2013р. за вх.
суду №32186/13 про роз'яснення судового
рішення - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що порядок
виконання судового рішення не є
роз'ясненням судового рішення в
розумінні з приписами статті 89 ГПК
України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
Публічне акціонерне товариство КБ
«ПриватБанк», в особі, якою є Печерська
філія ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось
до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаюсь на порушення
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права просить прийняти постанову, якою
скасувати ухвалу Господарського суду
Одеської області від 10.12.2013р. та винести
нову ухвалу, якою задовольнити заяву
про роз'яснення рішення суду.

Звертаючись з апеляційною скаргою,
апелянт посилається на те, що при
прийнятті оскаржуваної ухвали
господарським судом першої інстанції в
неповному обсязі були дослідженні всі
фактичні обставини справи, які суттєве
значення мали для вирішення питання
щодо роз'яснення судового рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
апелянт посилається на те, що рішенням
господарського суду Одеської області
від 08.08.2013р. по справі №916/794/13 ПАТ КБ
«ПриватБанк», в особі, якою є Печерська
філія ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало
право здійснити укладення договору
купівлі-продажу об'єкта нерухомості
від імені ТОВ «АТЛАНТ-С» але здійснити
даний правочин позивач не може,
оскільки у нього відсутні
правовстановлюючі документи на майно
та виписки з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, що і
стало підставою звернення з
апеляційною скаргою.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередньою судовою інстанцією
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Так, приписами статті 11 ЦК України
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: 1) договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України
договір купівлі продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває у податковій заставі.

Згідно ст. 657 ЦК України та п. 1 ч. 1 ст. 4
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» вбачається, що
відчуження нерухомого майна за
договором купівлі-продажу повинно
супроводжуватись нотаріальним
посвідченням договору купівлі-продажу
та здійсненням реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Приписами ст. 89 ГПК України
встановлено, що суддя за заявою сторони
чи державного виконавця роз'яснює
рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому
при їх змісту, а також за заявою сторони
або за своєю ініціативою виправляє
допущені в рішенні, ухвалі описки чи
арифметичні помилки, не зачіпаючи суті
рішення.

Згідно з приписами статті 115 ГПК
України встановлено, що рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на свій території
України і виконуються в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно статті 116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Наказ видається стягувачеві або
надсилається йому після набрання
судовим рішенням законної сили. Накази
видаються стягувачеві або
надсилаються йому рекомендованим чи
цінним листом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Приписами п.1, п.2 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено що, виконанню державною
виконавчою службою підлягають такі
виконавчі документи як: виконавчі
листи, що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті, а також
ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму
вищого господарського суду України від
17.10.2012 року №9 «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»
встановлено, що виконання рішення
господарського суду провадиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом. Наказ видається
за заявою стягувачу чи прокурору, який
здійснює у справі представництво
інтересів громадянина або держави в
суді, або надсилається стягувачу
місцевим господарським судом після
набрання судовим рішенням законної
сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і
повернення матеріалів справи із суду
апеляційної інстанції (якщо рішення
оскаржувалося в апеляційному порядку і
не було скасоване чи змінене).

Відповідно до наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року №512/5
«Про затвердження Інструкції з
організації примусового виконання
рішень», зокрема п.1.2, п.3.1, п.3.2
встановлено, що, примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці.
Примусовому виконанню підлягають
виконавчі документи, визначені у
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження». Підставою для вжиття
заходів примусового виконання рішень є
виконавчий документ, який пред'явлений
до виконання в установленому Законом
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
господарським судом Одеської області
04.09.2013р. був виданий наказ по примусове
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 08.08.2013р. у справі
№916/794/13, що є підставою для звернення в
державну виконавчу службу за
примусовим виконанням рішення, а саме
про витребування правовстановлюючих
документів і витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи та пояснень
представника скаржника вбачається, що
на з моменту прийняття рішення та до
моменту розгляду справи в апеляційному
порядку, скаржник у встановленому
порядку не звертався до виконавчої
служби з наказом суду для виконання
судового рішення.

Крім того, досліджуючи обставини
справи судова колегія апеляційної
інстанції зазначає, що згідно з
вимогами Закону України «Про іпотеку»
зокрема, ч. 4 ст. 5 встановлено, що
нерухоме майно передається в іпотеку
разом з усіма його приналежностями,
якщо інше не встановлено іпотечним
договором.

Статтею 6 ч. 2 наведеного закону
встановлено, що майно, що є у спільній
власності, може бути передане в іпотеку
лише за нотаріально посвідченою згодою
усіх співвласників. Співвласник
нерухомого майна має право передати в
іпотеку свою частку в спільному майні
без згоди інших співвласників за умови
виділення її в натурі та реєстрації
права власності на неї як на окремий
об'єкт нерухомості.

За вимогами статті 18 ч.1 п.3 Закону
України „Про іпотеку" визначено, що
опис предмета іпотеки, достатній для
його ідентифікації, та/або його
реєстраційні дані, у тому числі
кадастровий номер. У разі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення;

В частині 3 ст. 33 Закону, звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

На підставі вищенаведених норм, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що на момент укладення
договору іпотеки у банка повинні бути
документи, які останній намагається
отримати шляхом роз'яснення судового
рішення, без звернення до виконавчої
служби, до компетенції якої належить у
тому числі витребування документів в
порядку виконавчого провадження на
підставі Закону України «Про виконавче
провадження», а відтак суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні заяви про роз'яснення
рішення суду.

Отже, твердження апелянта щодо того, що
при прийнятті оскаржуваної ухвали
господарським судом першої інстанції в
неповному обсязі були дослідженні всі
фактичні обставини справи, які суттєве
значення мали для вирішення питання
щодо розгляду заяви про роз'яснення
судового рішення, колегією суддів
апеляційної інстанції до уваги не
приймаються, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що судом першої
інстанції в повному обсязі були
дослідженні всі фактичні обставини
справи та цілком обґрунтовано було
прийнято рішення щодо відмови ПАТ КБ
„ПриватБанк" у задоволенні заяви про
роз'яснення рішення суду.

З огляду на вищевикладене, судова
колегія апеляційної інстанції вважає,
що оскаржувана ухвала прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а відтак
підстави для її зміни або скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.
85,86,87,89,99,101-106 ГПК України,

колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської
області від 10.12.2013р. у справі № 916/794/13 -
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
29.01.2014р.

Головуючий суддя:
Жеков В. І.

Судді:
Воронюк О.Л.

Лашин В.В.