ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014 р.
Справа № 914/4629/13

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-виробнича компанія
«Традиція», м. Львів;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікуся», м. Львів;

про: стягнення 342323,38 грн.

Суддя Король М.Р.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: Тиравський Я.І. - представник
(довіреність від 28.11.2013 року);

відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 05.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-виробнича компанія
«Традиція» (м.Львів) звернулось до
господарського суду з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікуся» (м.Львів) про
стягнення 342323,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач своєчасно не сплачував
орендну плату, передбачену укладеними
між сторонами договорами.

Ухвалою від 11.12.2013 року судом прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду в судовому засіданні на
15.01.2013 р.

З огляду на неявку представника
відповідача розгляд справи було
відкладено на 05.02.2014 року.

В судовому засіданні 05.02.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав, з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся. Конверти,
адресовані відповідачу, за адресою,
зазначеною у Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
поверталися із позначкою «за даною
адресою не проживає» (витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців наявний в
матеріалах справи).

В разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце наступного судового
засідання. (Постанова пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 р.).

Якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

01.10.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-виробнича компанія
«Традиція» (орендодавцем згідно
договору) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вікуся» (орендарем
згідно договору) було укладено договір
оренди нежитлового приміщення № 14,
відповідно до п.1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає у тимчасове
строкове користування нежитлові
приміщення загальною площею 816 кв.м.,
надалі «приміщення», що знаходяться за
адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 15а, для
здійснення орендарем підприємницької
діяльності. Термін дії договору,
відповідно до п. 3.1 договору, визначений
сторонами з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року.

01.10.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-виробнича компанія
«Традиція» (орендодавцем згідно
договору) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Вікуся» (орендарем
згідно договору) було укладено договір
оренди нежитлового приміщення № 15,
відповідно до п.1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає у тимчасове
строкове користування нежитлові
приміщення загальною площею 183,1 кв.м.,
надалі «приміщення», що знаходяться за
адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 15а, для
здійснення орендарем підприємницької
діяльності. Термін дії договору,
відповідно до п. 3.1 договору, визначений
сторонами з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року.

Факт передачі об'єкта оренди орендарю
підтверджується актами прийому -
передачі нежитлового приміщення від
01.10.2012 року, що відповідає вимогам п. 4.1
договорів.

Відповідно до п. 2.1 договору № 14,
орендна плата встановлюється в розмірі
61,21 грн. за 1 кв.м., відповідно щомісячна
орендна плата становить 50000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору № 15,
орендна плата встановлюється в розмірі
10,00 грн. за 1 кв.м., відповідно щомісячна
орендна плата становить 1831,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. договорів, орендар
здійснює платіж в розмірі 100% місячної
орендної плати протягом 3-ох
банківських днів з моменту підписання
даного договору, шляхом перерахунку
коштів на р/рахунок орендодавця на
підставі виставленого рахунку.
Обчислення розміру орендної плати
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції. Наступні платежі орендар
здійснює до 5 числа поточного (звітного)
місяця.

В порушення умов договору,
заборгованість відповідача перед
позивачем за період з жовтня 2012 року по
жовтень 2013 року складає 179466,09 грн., що
позивач підтверджує випискою
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» про зарахування коштів від
ТзОВ «Вікуся» на р/рахунок позивача та
рахунками за надані послуги.

Докази здійснення оплати на дану суму в
матеріалах справи відсутні.

На суму основного боргу позивачем
нараховано 150000,00 грн. штрафу, 10510,52 грн.
пені та 2346,77 грн. 3 % річних.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів і договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно з п. 1 т.762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно ч.3 ст.285 ГК України, орендар
зобов'язаний берегти орендоване майно
відповідно до умов договору,
запобігаючи його псуванню або
пошкодженню, та своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Матеріалами справи підтверджено факт
передачі відповідачу приміщень, площею
816,8 кв. м. та та 183,1 кв.м., що знаходяться
по вул. Мазепи, 15а у м. Львові, і є
об'єктом оренди на підставі укладених
між сторонами договорів оренди
нежитлового приміщення № 14 та № 15 від
01.10.2012 року.

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення п.п. 2.1, 2.2 договорів, не в
повному обсязі вносив орендну плату за
період з з жовтня 2012 року по жовтень 2013
року, чим заборгував позивачу 179466,09 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу положень ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ст.
612 ЦК України боржник вважається таким,
що прострочив зобов'язання, якщо він не
припустив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Крім суми основної заборгованості
позивачем правомірно нараховано 3%
річних, що складає 2346,77 грн., 150000.00 грн.
штрафу та 10510,52 грн. пені з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 Цивільного
кодексу України правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п. 8.1 договорів, у випадку
прострочення по сплаті орендних
платежів орендар сплачує пеню в
розмірі 5% від суми боргу за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в момент
виникнення прострочення, та штраф в
розмірі трьохмісячної орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК можливе
одночасне стягнення пені та штрафу за
порушення окремих видів господарських
зобов'язань. В інших випадках порушення
виконання господарських зобов'язань
чинне законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується зі свободою договору,
встановленою ст. 627 ЦК (постанова
Верховного Суду України від 27 квітня 2012
р. у справі N 3-24гс12).

Із врахуванням викладеного, позовні
вимоги про стягнення 179466,09 грн.
основного боргу, 150000,00 грн. штрафу, 10510,52
грн. пені та 2346.77 грн. - 3% річних є
підставними, обгрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення.
Розрахунок, здійснений позивачем,
судом перевірено.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір покладається на
відповідача у відповідності до ст. 49
ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись 33, 34,
35, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський
суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікуся» (79020, м.
Львів, пр-т Чорновола, буд. 101,
ідент.номер 37740827) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Торгівельно-виробнича компанія
«Традиція» (79034, м. Львів, вул. Угорська,
22, ідент. номер 38370132) 179466,09 грн.
основного боргу, 150000,00 грн. штрафу, 10510,52
грн. пені, 2346.77 грн. - 3% річних та 6846,47 грн.
судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Повне рішення складено 10.02.2014 р.

Суддя
Король М.Р.