ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р.
Справа № 922/4036/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Місечко В.І., Остимчук О.О.,

відповідача - Виговська А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №139 Х/1-7)
на рішення господарського суду
Харківської області від 09.12.2013 у справі

за позовом Дочірнього підприємства НАК
"Надра України" "Західукргеологія", м.
Львів

до Публічного акціонерного товариства
"Мегабанк", м. Харків

про виселення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського
суду Харківської області з позовною
заявою до відповідача, в якій просить
суд зобов'язати відповідача виселитись
з орендованих приміщень, які
відповідач орендував на підставі
Договору оренди нежитлових приміщень,
які належать НАК "Надра України" від
01.02.2003 року № 56. Також до стягнення
заявлені судові витрати.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 09.12.2013 року
(суддя Жиляєв Є.М.) у задоволенні позову
відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого
господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
вищенаведене рішення скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

В судовому засіданні представники
позивача апеляційну скаргу підтримали,
просили її задовольнити.

Представник відповідача у відзиві та в
судовому засіданні проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників сторін та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

01 лютого 2003 року між позивачем -
Дочірнім підприємством
"Західукргеологія", НАК "Надра України"
(орендодавцем) та відповідачем -
Відкритим акціонерним товариством
"Мегабанк", надалі перейменованим на
Публічне акціонерне товариство
"Мегабанк", (орендарем) було укладено
Договір № 56 оренди нежилих приміщень,
які належать НАК "Надра України" (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1 вищенаведеного
Договору оренди позивач передає, а
відповідач приймає в строкове платне
користування нежилі приміщення (надалі
- Майно), загальною площею 354.2 кв.м.,
розташовані на другому поверсі (праве
крило) будівлі і складаються з кімнат
№234, 235, 239-246, 252-255, коридору, санвузла та
інших підсобних приміщень, за адресою:
м. Львів, пл. Міцкевича, 8, та знаходяться
на балансі ДП "Західукргеологія",
балансова вартість, що ввійшла у
статутний фонд Компанії, становить
536258,0 грн.

Майно передається з метою розміщення
філії відповідача.

Додатковою угодою від 01 лютого 2005 року
змінено пункт 1 договору оренди,
відповідно до якого з врахуванням змін
позивач передає, а відповідач приймає в
строкове платне користування нежилі
приміщення загальною площею 700.0 кв.м.,
розташовані на 2 та 3 поверхах, а саме: на
другому поверсі - праве крило будівлі,
кімнати № 234, 235, 239-246, 252-255, коридор, та
підсобні приміщення; на третьому
поверсі-ліве крило будівлі, кімнати
310-328, коридор, та підсобні приміщення.

Вказані приміщення розташовані за
адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8 та
знаходяться на балансі ДП
"Західукргеологія", балансова вартість,
що ввійшла у статутний фонд Компанії,
становить 944778 грн.

Зазначені приміщення передаються в
оренду з метою розміщення філії
відповідача.

Пунктом 10.1. договору оренди
передбачено, що його укладено строком
на 10 років, і діє він з 01 лютого 2003 року
до 01 лютого 2013 року включно.

Відповідно до пункту 10.2. договору
оренди зміни та доповнення або
розірвання цього договору оренди
допускаються за взаємної згоди сторін.
Зміни та доповнення, що пропонується
внести, розглядаються протягом 20 днів з
дати їх подання до розгляду іншою
стороною.

Пунктом 10.5. спірного Договору оренди
сторони визначили, що після закінчення
терміну договору оренди відповідач,
який належним чином виконував свої
обов'язки, має переважне право, за інших
рівних умов, на продовження договору
оренди на новий термін.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну
договору оренди за 30 днів до закінчення
його строку він вважається продовженим
на той самий термін на тих самих умовах.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідача виселитись з орендованих
приміщень, які відповідач орендував на
підставі Договору від 01.02.2003 року № 56
оренди нежитлових приміщень, які
належать НАК "Надра України".

В обґрунтування своїх позовних вимог
та вимог апеляційної скарги позивач
посилається на пункт 10.1 вищенаведеного
Договору, в якому зазначено, що цей
Договір укладено строком на 10 років, і
діє з 01.02.2003 року до 01.02.2013 року включно,
а також на те, що протягом місяця після
закінчення строку дії вищенаведеного
Договору оренди мало місце заперечення
позивача щодо поновлення (продовження)
дії зазначеного Договору від 01.02.2003
року на новий строк, з урахуванням чого
позивач зазначає, що спірний Договір
оренди припинений.

Відповідач в обґрунтування своїх
заперечень зазначає, що пунктом 10.5.
спірного Договору № 56 оренди нежилих
приміщень, які належать НАК "Надра
України", від 01.02.2003 р. (договір оренди)
передбачає можливість автоматичної
пролонгації договору оренди в разі
відсутності заперечень за 30 днів до
закінчення строку дії договору оренди,
як зі сторони орендодавця, так і зі
сторони орендаря. Відповідач, зокрема,
вказує, що повідомив Позивача листом
від 29.10.2012 р. про свій намір продовжити
дію договору оренди, а від позивача на
адресу відповідача у встановлений
строк спірним Договором оренди не
надходило жодних заперечень щодо
припинення Договору оренди, а отже
зазначений Договір оренди відповідно
до його умов, а також відповідно до норм
чинного законодавства, є продовженим з
01.02.2013 р. на той самий термін на тих
самих умовах. Також відповідач
наголошував, що за весь час тривалих
взаємовідносин між позивачем та
відповідачем за укладеним Договором
оренди, ПАТ "Мегабанк" жодного разу не
порушував своїх зобов'язань та
належним чином виконував умови
договору оренди.

Вирішуючи питання про наявність або
відсутність правових підстав для
задоволення позову та апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування на певний строк.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 ЦК
України сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Згідно зі ст. 628 ЦПК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено
загальні умови виконання зобов'язання.
Так зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Також ч. 7 ст. 193 ГК України передбачено,
що одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що
Пунктом 10.1. договору оренди сторони
передбачили, що спірний договір
укладено строком на 10 років, з 01 лютого
2003 року до 01 лютого 2013 року включно.

Пунктом 10.5. спірного Договору оренди
сторони визначили, що після закінчення
терміну договору оренди відповідач,
який належним чином виконував свої
обов'язки, має переважне право, за інших
рівних умов, на продовження договору
оренди на новий термін.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну
договору оренди за 30 днів до закінчення
його строку він вважається продовженим
на той самий термін на тих самих умовах.

Отже, позивач у випадку відсутності
наміру продовжувати термін дії
спірного Договору оренди, повинен був
за 30 днів до закінчення строку дії
договору оренди повідомити
відповідача про припинення договору
оренди.

Однак, позивачем не було надано до
матеріалів справи доказів
повідомлення відповідача за 30 днів до
закінчення строку дії договору оренди
про його припинення.

Таким чином колегія суддів, не
погоджується з позицією позивача про
те, що договір оренди є припиненим з тих
підстав, що позивач з врахуванням вимог
ч. 4 ст. 284 ГК України, ст. 764 ЦК України, п.
2 ст. 17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
повідомив відповідача про припинення
договору оренди, оскільки сторони в
договорі оренди на власний розсуд
визначили порядок повідомлення про
припинення дії договору оренди.

Враховуючи, що позивачем не були
дотримані умови спірного Договору
оренди, а саме, не виконана вимога щодо
повідомлення відповідача за 30 днів до
закінчення строку дії договору оренди
про його припинення, Договір № 56 оренди
нежилих приміщень, які належать НАК
"Надра України", від 01.02.2003 року,
укладений між позивачем та
відповідачем, згідно з положеннями
пункту 10.5 Договору оренди є
продовженим на той самий термін, на тих
самих умовах, а отже відповідач
правомірно користується орендованими
приміщеннями відповідно до умов
договору оренди, що є підставою для
відмови в позові.

Таким чином, оскільки позивач не довів
факту припинення дії Договору № 56
оренди нежилих приміщень, які належать
НАК "Надра України", від 01.02.2003 року та
правомірності вимог щодо виселення
відповідача з орендованих приміщень,
колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов вірного та
обґрунтованого висновку про те, що
позовні вимоги позивача щодо виселення
відповідача з орендованих приміщень не
відповідають діючому законодавству та
не підлягають задоволенню.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для його
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 09.12.2013 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.02.2014
року

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.