ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа № 921/838/13-г/9

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів Т.С.

суддів
Кузь В.Л.

Желік М.Б.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно-Буд",
Тернопіль, за № 01 від 25.11.13 року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 29.10.2013 року

у справі №921/838/13-г/9

за позовом: Приватного підприємства
"Технології безпеки", м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно-Буд", Тернопіль

про: стягнення 23 672,00 грн. боргу

За участю представників сторін:

від позивача: Маравка С.А.- представник
на підставі довіреності № б/н від 16.09.13
року;

від відповідача: Сольський В.В. -
представник на підставі довіреності №
б/н від 27.01.14 року;

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Тернопільської області від 29.10.2013року у
справі №921/838/13-г/9 (суддя Гевко В.Л.)
позов Приватного підприємства
"Технології безпеки" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техно-Буд"
про стягнення 23 672,00 грн. боргу
задоволено частково. Вирішено стягнути
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно-Буд" на користь
Приватного підприємства "Технології
безпеки" 23098,40 грн. основного боргу, 663,42
грн. судового збору; в стягненні 573,60
основного боргу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 29.10.2013року у справі
№921/838/13-г/9, відповідач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Техно-Буд"
- подав апеляційну скаргу.

Зокрема, у своїй апеляційній
скарзі апелянт наголошує на тому, що
01.12.2012 р. сторонами були підписані
додатки до договору №№ 1,2, якими
визначено вартість послуг - 7520 грн. в
місяць. До квітня 2013 р. позивачем надано
послуг охорони на загальну суму 37427 грн.
(з яких 7347 грн. за період з 19 по 31
листопада 2012 р., 7520 грн. за грудень 2012 р.,
7520 грн. за січень 2013 р., 7520 грн. за лютий
2013 р., 7520 грн. за березень 2013 р.). В свою
чергу скаржником за вказаний період
перераховано на поточний рахунок
позивача 40592 грн. в якості авансу за
надані послуги охорони. Не оплаченою
залишилась сума в розмірі 4600 грн..
Посилається на відсутність актів
виконаних робіт. Відсутніми вважає
докази надання послуг охорони у
травні-липні 2013 р..

На підставі наведеного скаржник
просить рішення господарського суду
Тернопільської області від 29.10.2013 року
у справі № 921/838/13-г/9 скасувати та
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 921/838/13-г/9
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Малех І.Б. та Желіка М.Б..

Ухвалами Львівського
апеляційного господарського суду від
18.12.13 р. поновлено строк на оскарження
рішення в апеляційному порядку, подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 28.01.14 р..

Згідно розпорядження в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 року, у
зв'язку із тимчасовою непрацездатністю
судді Малех І.Б., у склад колегії для
розгляду справи № 921/838/13-г/9 замість
судді Малех І.Б. введено суддю Кузя В.Л..

Представникам роз'яснено їх права
згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 28.01.2014 року
представник позивача з'явився, проти
апеляційної скарги заперечив з
підстав, викладених у поданому
останнім письмовому відзиві (вх. №
01-4/470/14 від 28.01.14 року).

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав,
надав усні пояснення по суті спору.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
наявні в них докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне:

як вбачається з матеріалів справи
та правильно встановлено судом першої
інстанції, 18.11.2012 р. між Приватним
підприємством "Технології безпеки"
(Замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Техно-Буд"(Виконавець), як власником
майна (орендар) укладено Договір
№327-ФО-12 від 18.11.2012р. про охорону об'єкта,
за умовами якого ТОВ "Техно-Буд"
доручає, а ПП "Технології безпеки"
приймає на себе виконання обов'язків
щодо забезпечення охорони майна та
захисту працівників (п.2.1. договору).
Договір укладено на забезпечення
охорони об'єкта : реконструкція
існуючих будівель комунального
закладу Тернопільської обласної ради
"Тернопільський обласний клінічний
перинатальний центр "Мати і дитина", що
знаходиться : м.Тернопіль, вул.
Замкова,10, та захисту працівників
Замовника, які знаходяться на об'єкті
від нападу. У відповідності до
п.3.1. договору розрахунок місячної
вартості послуг Виконавця за цим
Договором здійснюється на підставі
цін, визначених Сторонами у
дислокації-розрахунку. (Додаток №2).
Оплата за цим Договором здійснюється
Замовником щомісячно до 20-го числа
місяця, в якому надаються послуги,
шляхом перерахування Замовником
грошових коштів у сумі місячної
вартості послуг, на рахунок Виконавця.
(п.3.2. договору). У
відповідності до п.3.4. договору, в разі
зміни норм законодавства або вартості
витрат Виконавця, які впливають на
вартість послуг, що надаються ним за
цим Договором, останній має право
змінити їх вартість, про що письмово
повідомляє Замовника. У разі, якщо
Замовник протягом 30-ти днів з дня
отримання такого повідомлення не
укладає з Виконавцем додаткової угоди
про зміну вартості послуг, останній має
право достроково в односторонньому
порядку розірвати даний Договір.
Охорона об'єкту здійснюється 2 (двома)
цілодобовими постами фізичної охорони
Виконавця. Кількість охоронців на
посту - 1 (один). (п.п.2.2., 2.3. договору).
Окрім цього, додатковою угодою №4 від
08.07.2013р. внесено зміни до договору від
18.11.2012р. №327-ФО-12 щодо кількості постів
охорони та місячної вартості послуг, а
саме, п.2.2. Договору викладено в
наступній редакції, - "Охорона об'єкту
здійснюється 1 (одним) нічним постом
фізичної охорони виконавця". Вартість
послуг визначена у
Дислокації-розрахунку (додаток 2.4.
договору).
Згідно п.3.3. Договору, до закінчення
поточного місяця Виконавець надає
Замовнику два примірники акту надання
послуг, який останній зобов'язаний
протягом двох перших робочих днів
наступного місяця підписати і один
примірник підписаного акту повернути
Виконавцю. У випадку наявності у
замовника заперечень щодо обсягу
послуг, наданих Виконавцем у звітному
місяці, Замовник зобов'язаний в той же
строк у письмовій формі надати
Виконавцю свої обґрунтовані
заперечення. За умови неповернення
Замовником підписаного акту надання
послуг чи наведення необґрунтованих
заперечень, щодо обсягу послуг наданих
Виконавцем у звітному місяці, в строк,
визначений даним Договором,
вважається, що послуги в такому місяці
надані Виконавцем в повному обсязі і
прийняті Замовником без зауважень.

П.3.1. Договору, передбачає, що
розрахунок місячної вартості послуг
Виконавця за Договором здійснюється на
підставі цін, визначених Сторонами у
дислокації-розрахунку (Додаток №2 до
Договору)". Згідно
дислокації-розрахунку загальна сума за
послуги охорони в місяць на одного
охоронця становить - 8760 грн. Враховуючи
кількість постів охорони (2), загальна
місячна вартість наданих позивачем
послуг становила - 8760х2=17520 грн.

01.12.2012 року сторонами підписано
додаткову угоду №1, якою внесено зміни
до договору від 18 листопада 2012р.,
зокрема визначено, що охорона буде
здійснюватись не двома, а одним
цілодобовим постом фізичної охорони.
Одночасно підписано додаток №2.1., яким
визначено вартість послуг, які склали
7520 грн. в місяць. Однак, в світлі змісту
додаткової угоди №3 якою планувалось
внести зміни до договору від 18.11.2012р.
№327-ФО-12 щодо кількості постів охорони
та місячної вартості послуг, а саме,
п.2.2. Договору викласти в наступній
редакції, - "Охорона об'єкту
здійснюється 1 (одним) цілодобовим
постом фізичної охорони Виконавця" і
місячна вартість наданих послуг з
01.04.2013р. повинна була становити - 8760 грн.
і суд першої інстанції підставно надав
оцінку доказам в частині заперечень
щодо її підписання. Ця угода сторонами
не приймалась до виконання, а заявою
про зменшення позовних вимог позивач
підтвердив факт не підписання
відповідачем зазначеної угоди та
зменшив суму боргу у поданих
розрахунках.

Тому, за вказаний період суд
першої інстанції підставно прийняв до
уваги розмір вартості послуг охорони
визначений у додатковій угоді №1 від
01.12.2012р.. Крім того, 08.07.2013р. сторонами
підписано додаткову угоду №4, якою
вартість послуги зменшена до 4380 грн. в
місяць. (дислокація - розрахунок -
Додаток №2.4. до Договору).

Суд першої інстанції встановив,
що акти виконаних робіт позивачем
складались та разом із рахунками на
оплату поштою надсилались скаржнику,
що підтверджується реєстрами вихідної
кореспонденції. Однак, скаржник акти не
підписував та позивачу не повертав,
оплату здійснював лише частково. У
зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати послуг,
ПП "Технології безпеки" листом від
11.07.2013р. повідомило скаржника про
розмір заборгованості та про
припинення надання послуг із 20.07.2013р.
Таким чином, надання послуг по
забезпеченню охорони об'єкта за
Договором було припинено з 20.07.2013р. що
не заперечувалось сторонами.

При цьому суд першої інстанції
підставно встановив, що Позивачем
надано послуг охорони на 7347 грн. за
період з 19 по 31 листопада 2012 року, 7520
грн. за грудень 2012 р., 7520 грн. за січень
2013 року, 7520 грн. за лютий 2013 року, 7520 грн.
за березень 2013р., 7520грн. за квітень 2013р.,
7520 грн. за травень 2013р., 7520 за червень
2013р., 3458,40грн. за липень 2013р. При цьому
ТОВ "Техно-Буд" за вказаний період
перераховано на поточний рахунок
Позивача 40592 грн. в якості оплати за
надані послуги охорони. Заборгованість
в сумі 4600 грн. скаржником визнається.

Матеріалами справи
підтверджується висновок суду першої
інстанції про існування
заборгованості за травень та червень
2013р. у розмірі 15040грн. Одночасно,
зважаючи на той факт, що Додаткову
угоду №4, якою вартість послуги
зменшена до 4380 грн. в місяць, сторони
підписали 08 липня 2013р., а тому з 01.07.2013р.
по 07.07.2013р. нарахування за надані
послуги охорони проводилось за
тарифами встановленими угодою №1,
тобто 12 грн. 36 коп. за годину, всього на
суму 1730,40 грн. Відповідно з 08.07.2013р.
(після підписання угоди №4) нарахування
суми за послуги охорони проведено
згідно Додатку №2.4 до Договору, а саме
виходячи з вартості години охорони 12,00
грн., що в підсумку складає 1728,00 грн.
Таким чином за липень місяць
правомірним є нарахування відповідачу
3458,40 грн. боргу. Відтак, скаржником не
погашено заборгованості за отримані
послуги у квітні, травні, червні та
липні 2013 року, всього на суму 23098,40 грн..
Належних доказів зворотнього не було
надано і суду апеляційної інстанції. В
частині суми, у позові в якій було
відмовлено, суд першої інстанції
підставно констатував помилковість її
нарахування.

При вирішенні спору суд першої
інстанції підставно зазначив, що
згідно до ст. 978 ЦК України, за договором
охорони охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Із змісту ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 509 ЦК
України, ст. 173 ГК України, в силу
господарського зобов'язання, яке
виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками)
відносин у сфері господарювання, один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання, що
виникають з договору або з інших
підстав, визначених ст. 11 ЦК України,
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Згідно із ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. В
свою чергу ч.7 даної статті закріплено
правило про те, що не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.
Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Висновок суду першої інстанції
про безпідставність посилань
скаржника на необхідність зарахування
зустрічних взаємних вимог скаржник не
оскаржує, такий висновок відповідає
закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Відповідач додаткових доказів не подав
і суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Тернопільської
області від 29.10.2013 р. у справі № 921/838/13-г/9
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101,
103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техно-Буд"-
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Тернопільської
області від 29.10.2013 р. у справі № 921/838/13-г/9
- без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Тернопільської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 30.01.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Кузь В.Л.

Суддя
Желік М.Б.