ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014Справа №901/4127/13

За позовом громадської організації
"Правозахисний рух Криму" (вул. Дорожна,
4/8, м. Сімферополь, АР Крим, 95040; вул.
Маршала Жукова, 35, кв. 10, м. Сімферополь,
АР Крим, 95035)

до відповідача Республіканської
організації "Кримський академічний
український музичний театр" (пр. Кірова,
17, м. Сімферополь, АР Крим, 95011)

про визнання порушення умов договору
та стягнення шкоди.

Суддя
І.І.Дворний.

Представники від сторін:

від позивача - Семедляєв Едем
Серверович (повноваження перевірені),
довідка серії АА №460663, від 10.01.2011,
керівник;

від позивача - Курбединов Еміль
Махсудович, довіреність №05А від 01.01.2013,
представник;

від відповідача - Левченко Ігор
Іванович, довіреність №12 від 25.09.2013,
представник.

Суть спору: 19 грудня 2013 року громадська
організація "Правозахисний рух Криму"
звернулась до господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою в якій просить суд визнати
порушення Республіканською
організацією "Кримський академічний
український музичний театр" умов
договору про надання послуг №55 від 28
серпня 2013 року та стягнути з
відповідача на свою користь 46460,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах
статей 901, 906 Цивільного кодексу
України, положеннях Господарського
процесуального кодексу України та
мотивовані порушенням з боку
відповідача умов договору №55 про
надання послуг, укладеного між
сторонами, в частині надання послуг по
підготовці та проведенню заходу -
конференції правозахисників, а також
розміщенню колективу і глядачів. За
твердженням позивача, відповідач,
отримавши передоплату по договору, в
односторонньому порядку відмовився
від своїх обов'язків по договору тим
самим зірвав проведення запланованої
конференції чим спричинив позивачу
матеріальну шкоду та завдав шкоди
ділової репутації позивача.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 13
грудня 2013 року позовна заява прийнята
до розгляду та порушено провадження у
справі.

Відповідач, не погоджуючись с
заявленими позовними вимогами, 09 січня
2014 року надав суду відзив на позовну
заяву, в якому повідомив суд, що позивач
не виконав своїх зобов'язань
узгоджених сторонами у пунктах 4.1 та 4.3
договору, зокрема, не перерахував на
рахунок Республіканської організації
"Кримський академічний український
музичний театр" у строк до 30 вересня 2013
року 15000,00 грн.

За переконанням відповідача, неналежна
поведінка позивача, відмова сплатити
ціну договору в узгоджений термін,
вважається порушенням договірних умов
і розцінюється відповідачем як відмова
позивача (замовника за договором) від
договору, за що пунктом 5.4 договору
передбачені штрафні санкції у сумі 3000,00
грн.

Через неявку представника позивача у
судове засідання, що відбулось 14 січня
2014 року, суд в порядку статті 77
Господарського кодексу України
розгляд справи відкладав, про що виніс
відповідну ухвалу.

У судове засідання, яке відбулось 04
лютого 2014 року, з'явився керівник
громадської організації
"Правозахисний рух Криму" та
представник організації, які
наполягали на задоволенні позовних
вимог і заперечували проти доводів
відповідача. Представник відповідача,
у свою чергу, проти позову заперечував
з підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

Судовий процес фіксувався за допомогою
звукозаписувального пристрою в
порядку статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ :

28 серпня 2013 року громадська
організація "Правозахисний рух Криму"
(за договором замовник) та
Республіканська організація
"Кримський академічний український
музичний театр" (за договором
виконавець) уклали договір про надання
послуг, відповідно до пункту 1.1 якого,
замовник є організатором підготовки і
проведення заходу - конференції
правозахисників, яке іменується надалі
захід (а.с. 11-12).

Досліджуючи умови укладеного між
сторонами договору, судом встановлено,
що захід мав відбутись 07 жовтня 2013 року
о 09 годині (пункт 1.2 договору).

У пунктах 1.3 - 1.6 сторони домовились, що в
порядку та на умовах, визначених
договором, виконавець зобов'язується
за завданням замовника надати комплекс
послуг, перелік яких позначений у
пункті 2.2 договору, а замовник
зобов'язується прийняти надані послуги
та оплатити їх вартість в сумі і
порядку, визначених в даному договорі.

Послуги, в контексті договору,
розглядаються як діяльність виконавця
з розміщення реклами, організації
зустрічі та розміщення колективу,
технічної підготовки і проведення
антрепризи: розміщення апаратури і
майна та установка на сцені, надання
світло- і звуко- апаратури виконавця,
організації прийому та розміщення
глядачів, що здійснюється за
індивідуальним замовленням для
формування і задоволення замовником
творчих потреб та інтересів населення,
їх естетичному задоволенню потреби,
збереженню, розвитку і збагаченню
духовного потенціалу громадян.

Сторони узгодили, що надані послуги
оформляються актом виконаних робіт,
який підписується їх уповноваженими
представниками. Послуги вважаються
виконаними з моменту підписання акта
приймання виконаних робіт.

Факт замовлення послуг замовником у
виконавця є беззастережним прийняттям
даного договору, тобто, замовник який
скористався послугами виконавця,
розглядається як особа, яка вступила з
виконавцем у договірні відносини.

У розділі 3 договору сторони закріпили
порядок надання послуг згідно якого по
закінченні надання послуг, вони
підписують акти виконаних робіт, які є
невід'ємною частиною договору.

Вартість послуг та умови оплати
узгоджені сторонами у розділі 4
договору. Так, відповідно до пункту 4.1
ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін і складає суму в
розмірі 15000,00 грн.

Замовник згідно пункту 4.2 зобов'язався
здійснити оплату згідно акту виконаних
робіт, що є невід'ємною частиною цього
договору.

Разом з тим, відповідно до пункту 4.3
договору замовник взяв на себе
зобов'язання перерахувати на поточний
рахунок або внести в касу виконавця
суму, зазначену в пункті 4.1. (тобто 15000,00
грн.) по передоплаті в строк не пізніше
30 вересня 2013 року.

За невиконання або неналежне виконання
умов договору сторони у розділі 5
договору передбачили
відповідальність. Так, виконавець несе
відповідальність перед замовником з
виконання зобов'язань, зазначених у
пункті 2.1 цього договору. У разі
порушення замовником термінів оплати
послуг, які надаються, він виплачує
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діє на цей
період за кожен день прострочення
платежу.

У разі відмови замовника в
односторонньому порядку від цього
договору після його підписання,
замовник зобов'язався виплатити
виконавцю неустойку в розмірі 3000,00 грн.
(пункти 5.2-5.4 договору).

Матеріали справи свідчать про те, що на
виконання умов договору громадська
організація "Правозахисний рух Криму" 13
вересня 2013 року внесла у касу
Республіканської організації
"Кримський академічний український
музичний театр" грошові кошти у розмірі
3000,00 грн. в якості передоплати за
договором про надання послуг,
укладеним між сторонами, що
підтверджується копією прибуткового
касового ордера №990 від 13 вересня 2013
року та не заперечується відповідачем
(а.с. 14).

За твердженням позивача, залишок
грошових коштів у розмірі 12000,00 грн. він
у відповідності до пункту 4.2 договору
мав сплатити позивачу на підставі акту
виконаних робіт датованого 07 жовтня 2013
року.

Втім, як вказує позивач, 07 жовтня 2013
року запланований захід не відбувся з
вини відповідача, оскільки будівля
була зачинена і громадська організація
"Правозахисний рух Криму" разом із
своїми представниками та гостями
заходу не потрапила в спірне
приміщення і не провела конференцію, що
спричинило шкоду ділової репутації
позивача та завдало йому значних
матеріальних втрат.

По підрахунку позивача, витрати з
підготовки заходу склали 46460,00 грн., з
яких 3000,00 грн. - передоплата по договору,
19860,00 грн. - оплата проживання
запрошених гостей в готелі, 8000,00 грн. -
оплата авіа білетів, 5000,00 грн. -
транспортні витрати, 1600,00 грн. -
канцелярські товари та 9000,00 грн. витрат
на типографію.

Викладені вище обставини і послугували
підставою для звернення позивача з
відповідними позовними вимогами до
суду.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, подані позивачем
докази та його викладену правову
позицію, суд вважає заявлені
громадською організацією
"Правозахисний рух Криму" позовні
вимоги про визнання порушення
відповідачем умов договору та
стягнення шкоди такими, що не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Основні засади господарювання в
Україні визначає Господарський кодекс
України, який регулює господарські
відносини, що виникають у процесі
організації та здійснення
господарської діяльності між
суб'єктами господарювання, а також між
цими суб'єктами та іншими учасниками
відносин у сфері господарювання.

Згідно статті 2 Господарського кодексу
України учасниками відносин у сфері
господарювання є суб'єкти
господарювання, споживачі, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, наділені
господарською компетенцією, а також
громадяни, громадські та інші
організації, які виступають
засновниками суб'єктів господарювання
чи здійснюють щодо них
організаційно-господарські
повноваження на основі відносин
власності.

Оскільки спірні правовідносини
виниклі у зв'язку з невиконанням
зобов'язань за договором про надання
послуг, вони регулюються положеннями
глав 48, 63 Цивільного кодексу України з
урахуванням загальних положень
Господарського кодексу України, що
регулюють виконання господарських
зобов'язань.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення міститься в частині 1 статті
193 Господарського кодексу України, якою
визначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до частини 1 статті 626
Цивільного кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903
Цивільного кодексу України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
передбачено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як вбачається з умов договору, а саме
пунктів 4.1 та 4.3, обов'язковою умовою
надання послуг виконавцем є внесення
замовником виконавцю суми передоплати
зазначеної у пункті 4.1 договору - тобто
15000,00 грн. у строк до 30 вересня 2013 року.

Згідно частин 1, 2 статті 538 Цивільного
кодексу України виконання свого
обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене
виконанням другою стороною свого
обов'язку, є зустрічним виконанням
зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання
сторони повинні виконувати свої
обов'язки одночасно, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства, не випливає
із суті зобов'язання або звичаїв
ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного
кодексу України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач сплатив відповідачу в якості
передоплати по договору грошові кошти
у розмірі 3000,00 грн. Втім, всупереч
умовам договору про надання послуг, а
саме його пункту 4.3, на користь
відповідача перераховано не
передбачену умовами договору суму
передоплати у розмірі 3000,00 грн., у той
час як відповідач мав перерахувати
відповідачу 15000,00 грн., що обумовлено у
пункті 4.1.

Так, позивач не надав суду доказів
внесення авансу у повному обсязі у
розмірі 15000,00 грн. в строк до 30 вересня
2013 року, у той час як відповідно до
приписів статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
способом, передбаченим чинним
законодавством для доведення фактів
такого роду. Таким чином, матеріалами
справи підтверджується факт порушення
саме позивачем умов договору №55 про
надання послуг від 28 серпня 2013 року в
частині повного та своєчасного
внесення авансового платежу за
послуги.

Посилання позивача, що 03 жовтня 2013 року
він повідомляв відповідача про те, що
сума у розмірі 12000,00 грн. буде сплачена
при умові виконання в повному обсязі
Республіканською організацією
"Кримський академічний український
музичний театр" зобов'язань по
договору, а також просив повідомити
йому можливу дату перерахування
грошових коштів (а.с. 15), суд відхиляє та
зазначає, що строк для сплати ціни
договору встановлений до 30 вересня 2013
року і саме до цієї дати мали бути
перераховані на рахунок виконавця 15000,00
грн., втім з повідомленням про
готовність сплатити залишок у розмірі
12000,00 грн. позивач звернувся вже з
пропуском обумовленого договором
строку (30 вересня 2013 року).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

03 жовтня 2013 року відповідач листом за
№288 повідомив позивача, що у зв'язку з
невиконанням замовником взятих на себе
зобов'язань в частині внесення всієї
суми передоплати, що передбачено
пунктом 4.1 та 4.3 договору, виконавець
відмовляється замовнику від виконання
прийнятих на себе зобов'язань та
завчасно ставить до відома замовника
про неможливість виконання договору
без оплати та припинення дії договору.

Частиною 3 статі 538 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
невиконання однією із сторін свого
зобов'язання, друга сторона має право
зупинити виконання свого обов'язку.

Таким чином, виходячи із умов договору
№55 від 28 серпня 2013 року, немає підстав
для висновку про наявність обов'язку у
відповідача надати послугу, за яку
позивач не сплатив у повному обсязі
шляхом передоплати у погоджений
сторонами термін.

В пункті 5.4 договору сторони узгодили,
що в разі відмови замовника в
односторонньому порядку від даного
договору після його підписання,
замовник сплачує виконавцю неустойку в
розмірі 3000,00 грн.

Викладене вище спростовує посилання
позивача на неправомірні дії
відповідача по ненаданню послуг та
тягне за собою відмову в задоволення
позовних вимог.

Крім того, визнання порушення
Республіканською організацією
"Кримський академічний український
музичний театр" умов договору про
надання послуг №55 від 28 серпня 2013 року
не є належним способом захисту
порушеного права з огляду на приписи
статей 16 Цивільного кодексу України та
20 Господарського кодексу України.

Так, в ході розгляду спірних
правовідносин, судом встановлена
недоведеність факту порушення прав
позивача у даній справі.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона має довести суду ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень способом,
який встановлений законом для
доведення такого роду фактів.

Юридична зацікавленість позивача у
вирішенні спору судом, покладає на
нього обов'язок довести, що цивільні
права та інтереси позивача порушені, не
визнаються чи оспорюються
відповідачем.

У відповідності з статтею 4
Господарського процесуального кодексу
України рішення з господарського спору
повинно прийматись у цілковитій
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом.

З наведеного вбачається, що рішення
суду про задоволення позову може бути
прийнято виключно у тому випадку, коли
подані позивачем докази дозволять суду
зробити чіткий, конкретний та
безумовний висновок про
обґрунтованість та законність вимог
позивача.

Враховуючи викладені приписи
законодавства та обставини справи суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими і відмовляє у їх
задоволенні.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати з оплати судового
збору суд залишає за позивачем.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 04 лютого 2014 року
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Повне рішення складено 10 лютого 2014
року.

Керуючись статтею 49, ч. 3 ст. 50, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя
І.І. Дворний