м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/9612/13 20.01.14
За позовомЗаступника прокурора міста
КиєвадоКиївської міської радиза
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
сторонівідповідачаРафаелян Меланії
Петрівнипровизнання незаконним та
скасування рішення Київської міської
ради від 28.02.2013 р. №
81/9138Головуючий суддя Босий В.П.
Судді Бойко Р.В.
Представники сторін:
прокурор:Лядецька Л.В.;від
відповідача:Глобенко Л.В.;від третьої
особи:Олейнікова Ю.Ю., Рафаелян М.П.
Обставини справи:
Заступник прокурора міста Києва
звернувся до господарського суду міста
Києва з позовом до Київської міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення Київської міської
ради від 28.02.2013 р. № 81/9138.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішення Київської міської ради № 81/9138
від 28.02.2013 р. є незаконним та підлягає
скасуванню, оскільки при його
прийнятті були порушені норми чинного
законодавства України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 23.05.2013 р. порушено провадження
у справі, призначено її до розгляду на
11.06.2013 р. та залучено до участі у справі
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Рафаелян Меланію
Петрівну.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.06.2013 р. розгляд справи
відкладено до 09.07.2013 р.

В судовому засіданні, яке відбулось
09.07.2013 р. судом оголошено перерву на
16.07.2013 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.07.2013 р. розгляд справи
відкладено на 26.07.2013 р.

У зв'язку із перебуванням судді Станіка
С.Р. у відпустці, розпорядженням голови
господарського суду міста Києва від
26.07.2013 р. справу № 910/9612/13 передано для
подальшого розгляду судді Курдельчуку
І.Д.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.07.2013 р. прийнято до свого
провадження справу № 910/9612/13 суддею
Курдельчуком І.Д. та призначено розгляд
справи на 13.08.2013 р.

Розпорядженням голови господарського
суду міста Києва від 29.07.2013 р. справу
передано для подальшого розгляду судді
Станіку С.Р. у зв'язку із виходом із
відпустки.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.07.2013 р. прийнято до свого
провадження справу № 910/9612/13 суддею
Станіком С.Р. та призначено розгляд
справи на 13.08.2013 р.

У зв'язку із перебуванням судді Станіка
С.Р. у відпустці, розпорядженням голови
господарського суду міста Києва від
13.08.2013 р. справу № 910/9612/13 передано для
подальшого розгляду судді Спичаку О.М.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.08.2013 р. прийнято до свого
провадження справу № 910/9612/13 суддею
Спичаком О.М. та призначено розгляд
справи на 24.09.2013 р.

У зв'язку із виходом судді Станіка С.Р. з
відпустки, розпорядженням голови
господарського суду міста Києва від
03.09.2013 р., справу № 910/9612/13 передано до
його провадження для подальшого
розгляду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.09.2013 р. прийнято до свого
провадження справу № 910/9612/13 суддею
Станіком С.Р. та призначено розгляд
справи на 24.09.2013 р.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Києва № 04-1/734
від 23.09.2013 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи у зв'язку
з обранням судді Станіка С.Р. на посаду
судді Київського апеляційного
господарського суду.

Згідно автоматизованої системи
документообігу господарського суду
міста Києва справу № 910/9612/13 передано
на розгляд судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.09.2013 р. справу прийнято до
свого провадження суддею Босим В.П.,
розгляд справи призначено на 23.10.2013 р.

В судовому засіданні 23.10.2013 р. судом
оголошено перерву до 04.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 р. вирішено здійснювати
розгляд справи колегіально у складі
трьох суддів.

04.12.2013 р. суддя Босий В.П. звернувся до
Голови господарського суду міста Києва
із заявою щодо колегіального розгляду
справи № 910/9612/13.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 04.12.2013 р. для
здійснення колегіального розгляду
справи визначено наступних суддів:
Босий В.П. (головуючий), Бойко
Р.В., Котков О.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів та
призначено розгляд справи на 20.01.2014 р.

20.01.2014 р. суддя Котков О.В. звернувся із
заявою до Голови господарського суду
міста Києва Князькова В.В. про
виведення його із складу колегії у
зв'язку із великою завантаженістю
справами.

Розпорядженням голови господарського
суду міста Києва від 20.01.2014 р. для
подальшого розгляду справи визначено
колегію суддів у складі: Босий В.П.
(головуючий), Бойко Р.В., Стасюк С.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 р. прийнято до свого
провадження справу № 910/9612/13 колегією
суддів у складі: Босий В.П. (головуючий),
Бойко Р.В., Стасюк С.В.

В судове засідання прокурор з'явилася,
надала пояснення по суті спору, позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити позов повністю.

Присутня в судовому засіданні
представник відповідача надала
пояснення по суті спору, заперечила
проти позову з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву та просила
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Третя особа та її представник в судове
засідання з'явились, надали пояснення
по суті спору, проти позову заперечили
та просили суд відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
прокурора, представника відповідача,
третьої особи та її представника,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради № 81/9138
від 28.02.2013 р. «Про передачу громадянці
Рафаелян Меланії Петрівні у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на вул.
Ватутіна, 38-а у Солом'янському районі м.
Києва» затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки,
передано у приватну власність
громадянці Рафаелян Меланії Петрівні
земельну ділянку площею 0,08 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на вул. Ватутіна, 38-а у
Солом'янському районі м. Києва.

В позовній заяві прокурор зазначає, що
за приписами Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів щодо розмежування земель
державної та комунальної власності»
право власності на земельні ділянки
може бути реалізовано після державної
реєстрації права власності на
відповідну земельну ділянку, в той час
як державна реєстрація спірної
земельної ділянки на час прийняття
оспорюваного рішення не здійснювалась.

Згідно положень ст. 19 Конституції
України органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
міські ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
відповідні територіальні громади та
здійснюють від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлено,
що територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Таким чином, з аналізу наведених
правових норм вбачається, що
реалізуючи надані Конституцією та
законодавством України повноваження у
галузі земельних відносин, Київська
міська рада зобов'язана діяти виключно
в межах наданих їй повноважень та в
інтересах її територіальної громади,
дотримуючись приписів законодавства
України у своїй діяльності.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Київської міської ради № 81/9138
від 28.02.2013 р. відповідачу затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, передано у приватну
власність Рафаелян М.П. земельну
ділянку площею 0,08 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на вул.
Ватутіна, 38-а у Солом'янському районі м.
Києва.

Тобто, матеріалами справи
підтверджується затвердження
Київською міською радою проекту
відведення спірної ділянки для
передання такої земельної ділянки у
власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного
кодексу України сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

У відповідності до п. 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності», який набрав
чинності 01.01.2013 р., визначено, що з дня
набрання чинності цим законом землі
державної та комунальної власності
вважаються розмежованими.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності» з
дня набрання останнім чинності землями
комунальної власності відповідних
територіальних громад вважаються:
земельні ділянки: на яких розташовані
будівлі, споруди, інші об'єкти
нерухомого майна комунальної
власності відповідної територіальної
громади; які перебувають у постійному
користування органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій; всі
інші землі, розташовані в межах
відповідних населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок, зазначених у
підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього
розділу (землі державної власності).

Аналогічні положення закріплені у ч. 2
ст. 83 Земельного кодексу України, якою
встановлено, що у комунальній
власності перебувають усі землі в
межах населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної та
державної власності, земельні ділянки,
на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності незалежно від
місця їх розташування.

Рішенням Київської міської ради від
28.02.2013 р. № 81/9138 третій особі земельну
ділянку передано у приватну власність
за рахунок міських земель, не наданих у
власність чи користування.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» (в редакції, що
діяла на момент прийняття оспорюваного
рішення Київської міської ради) право
власності на земельні ділянки
державної та комунальної власності
реалізується після державної
реєстрації права власності на
відповідну земельну ділянку.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що державна реєстрація
прав є обов'язковою. Інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

До нерухомих речей, відповідно до ч. 1
ст. 181 Цивільного кодексу України,
належать земельні ділянки, а також
об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких є неможливим
без їх знецінення та зміни їх
призначення.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» речові права на земельні
ділянки реєструються у Державному
реєстрі прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Таким чином, з наведених норм
вбачається, що Київська міська рада має
право розпоряджатись землями
комунальної власності лише після
здійснення державної реєстрації права
комунальної власності на земельні
ділянки у порядку, встановленому
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

В той же час, державна реєстрація
земельної ділянки по вул. Ватутіна, 38-а
у Солом'янському районі м. Києва
Головним управлінням Держземагентства
у місті Києві станом на 08.04.2013 р. не
здійснювалась, про що зазначається в
листі вих. № 1130 від 09.04.2013 р.

Також в матеріалах справи міститься
інформаційна довідка з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
щодо об'єкта нерухомого майна № 3050568
станом на 29.04.2013 р., у якій зазначається
про відсутність відомостей про
земельну ділянку по вул. Ватутіна, 38-а у
Солом'янському районі м. Києва, що,
зокрема, свідчить про невчинення
Київською міською радою державної
реєстрації права комунальної
власності на вказану земельну ділянку
станом на момент прийняття
оскаржуваного рішення, відповідно до
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Отже, виходячи з вищевикладеного, судом
встановлено, що Київська міська рада в
порушення вимог п. 9 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» реалізувала
право власності на земельну ділянку
комунальної власності до державної
реєстрації такого права.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Тому, виходячи із наявних у справі
документів, приймаючи до уваги
обов'язок учасників процесу довести
наявність обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, суд дійшов висновку, що
матеріалами справи підтверджуються
доводи прокурора стосовно
неправомірності передачі Рафаелян
Меланії Петрівні спірної земельної
ділянки.

В силу положень ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Суд може захистити
цивільне право або інтерес способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.
Суд визнає незаконним та скасовує
нормативно-правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позову
прокурора про визнання незаконним та
скасування рішення Київської міської
ради № 81/9138 від 28.02.2013 р. «Про передачу
громадянці Рафаелян Меланії Петрівні у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на вул.
Ватутіна, 38-а у Солом'янському районі м.
Києва».

Стосовно правомірності звернення з
даним позовом до суду прокурором суд
відзначає наступне.

Відповідно до ст. 121 Конституції
України на прокуратуру України
покладається представництво інтересів
держави в суді у випадках, визначених
законом.

Згідно з п. 6 частини другої ст. 20 Закону
України «Про прокуратуру» при
виявленні порушень закону прокурор або
його заступник у межах своєї
компетенції мають право звертатись до
суду з заявами про захист прав і
законних інтересів громадян, держави, а
також підприємств та інших юридичних
осіб.

Ст. 361 Закону України «Про прокуратуру»
передбачає, що представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою. Формами
представництва є, зокрема, звернення до
суду з позовами, коли порушуються
інтереси держави та участь у розгляді
судами справ. Прокурор самостійно
визначає підстави для представництва у
судах, форму його здійснення і може
здійснювати представництво в будь-якій
стадії судочинства в порядку,
передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Частиною 2 статті 29 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах держави
в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, зазначений орган
набуває статусу позивача. У разі
прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача. З
метою вирішення питання щодо наявності
підстав для ініціювання перегляду
судових рішень у справі, розглянутій
без участі прокурора, вступу в розгляд
справи за позовом іншої особи прокурор
має право знайомитися з матеріалами
справи в суді, робити виписки з неї,
отримувати копії документів, що
знаходяться у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що
звернення Заступник прокурора міста
Києва в якості позивача з позовною
заявою зумовлене тим, що центральний
орган виконавчої влади у сфері
земельних відносин (Державне агентство
земельних ресурсів України) позбавлено
функцій контролю за використанням і
охороною земель, а створена для
виконання вказаних завдань Державна
інспекція сільського господарства
України не наділена повноваженнями
звернення до суду із відповідними
позовами.

Враховуючи викладене, Заступник
прокурора міста Києва правомірно
згідно діючого законодавства
звернувся до суду з даною позовною
заявою для захисту інтересів держави.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судовий
збір сплачується у розмірі 1
мінімальної заробітної плати.

Частиною 3 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судовий збір, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Заступника прокурора
міста Києва задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати
рішення Київської міської ради 81/9138 від
28.02.2013 р. «Про передачу громадянці
Рафаелян Меланії Петрівні у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на вул.
Ватутіна, 38-а у Солом'янському районі м.
Києва».

3. Стягнути з Київської міської
ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36;
ідентифікаційний код 22883131) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 147 (одна тисяча сто
сорок сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.01.2014 р.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
Р.В. Бойко

С.В. Стасюк