РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
Справа № 903/193/13-г

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак
А.В.

судді
Сініцина Л.М. ,

судді
Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання:
Лукащик Г.В

за участю представників сторін:

позивача - Максимчук Ю.П., довіреність в
справі, Самойліч М.М., довіреність в
справі

відповідача - Олейник І.Ю., довіреність
в справі

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" Державного агенства
резерву України

на рішення господарського суду
Волинської області від 20.11.13 р.

у справі № 903/193/13-г

за позовом Сільськогосподарського
приватного підприємства "Рать"

до Державного підприємства "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" Державного
агенства резерву України

про розірвання договору на переробку
давальницької сировини №02 від 16.02.2010
року та повернення залишку зерна
пшениці

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду
Волинської області від 20.11.2013р. у справі
№903/193/13-г позов Сільськогосподарського
приватного підприємства "Рать"
задоволено частково.

Зобов'язано Державне підприємство
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
(Волинська обл., м. Луцьк, вул.
Молодогвардійська, 11, )
повернути Сільськогосподарському
приватному підприємству "Рать"
(Волинська обл., Луцький р-н, с. Ратнів,
вул. Бригадний двір, 16, )
910 тонн 383 кг зерна пшениці шостого
класу вартістю 1 757 039 грн. 19 коп.

Стягнуто з Державного підприємства
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
(Волинська обл., м. Луцьк, вул.
Молодогвардійська, 11, )
на користь Сільськогосподарського
приватного підприємства "Рать"
(Волинська обл., Луцький р-н, с. Ратнів,
вул. Бригадний двір, 16, )
35 140 грн. 78 коп. в повернення витрат по
сплаті судового збору.

У позові про розірвання договору на
переробку давальницької сировини №02
від 16.02.2010 року відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що автоматична
пролонгація договору його умовами не
передбачена. Матеріалами справи також
не підтверджено, що сторонами
вчинялися дії з метою пролонгації
спірного договору, а тому договір
припинив свою дію 31.12.2010 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов`язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
не звільняється від обов`язку
повернути позивачу 910 тонн 383 кілограми
зерна пшениці шостого класу вартістю 1
757 039 грн. 19 коп., яке не було перероблено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати та
постановити нове яким відмовити
позивачу в задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу,
відповідач зазначає, що рішення
винесене з неповним з`ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи.

Зокрема, скаржник в обґрунтування
апеляційної скарги посилається на те,
що судом не взято до уваги того факту,
що СГПП "Рать" одержало по договору від
16 лютого 2010 року №02 на переробку
давальницької сировини товару
(борошна) більше ніж могло бути
виготовлено з її пшениці. При чому не
здійснивши оплати одержаного товару.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази перерахування СГПП "Рать" коштів
на розрахунковий рахунок ДП "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" в оплату за
надані послуги.

Апелянт зазначає, що господарський суд
першої інстанції частково
задовольняючи позовні вимоги СГПП
"Рать" хибно виходив з того, що останній
повністю виконав свої зобов`язання по
договору від 16 лютого 2010 року №02 на
переробку давальницької сировини та
має право на повернення йому 910 тонн 383
кг зерна пшениці, які навіть не
передавалися ним по вказаному
договору, а залишались на зберіганні
згідно договорів складського
зберігання №04 від 23 червня 2008р. та №27-з
від 15 липня 2009р..

У письмовому відзиві від 24.12.2013р. на
апеляційну скаргу відповідач
заперечив проти її доводів, вважаючи
оскаржене рішення суду першої
інстанції законним та таким, що
відповідає дійсним обставинам справи,
з підстав викладених у відзиві.

Представник позивача (скаржника) в
судовому засіданні 05.02.2014 року
підтримав доводи апеляційної скарги.
Вважає, що рішення суду першої
інстанції від 20.11.2011р. є незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм чинного законодавства,
а тому просить його скасувати в частині
збов'язання ДП "Луцький комбінат
хлібопродуктів № 2" Державного
комітету України з державного
матеріального резерву повернути
Сільськогосподарському приватному
підприємству "Рать" 910 тонн 383 кг зерна
пшениці шостого класу вартістю 1 757 039
грн. 19 коп., та прийняти в цій частині
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Представники відповідача в судовому
засіданні 05.02.2014 року заперечили проти
доводів апеляційної скарги та надали
пояснення на обґрунтування своєї
позиції. Вважають, що рішення суду
першої інстанції від 20.11.2013р. є законним
та обґрунтованим, таким, що прийняте з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому просять
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

За приписами ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до статті 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
сторін , обговоривши доводи
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскарженого
рішення, оцінивши висновки суду першої
інстанції на відповідність дійсним
обставинам справи, судова колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Укладення договору на давальницьку
переробку регламентовано нормами
глави 61 "Підряд" Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України).

За приписами статті 837 ЦК України, за
договором підряду, одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з передачею її результатів
замовнику.

Розділом 4. Інструкції про ведення
обліку й оформлення операцій із зерном
і продуктами його переробки на
хлібоприймальних та зернопереробних
підприємствах" від 13.10.2008, № 661 (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
(далі по тексту Інструкція ), зокрема
п.4.1 визначено, що переробка зерна
здійснюється на договірних умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Державним підприємством "Луцький
комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного Комітету України з
державного матеріального резерву та
Сільськогосподарським приватним
підприємством "Рать" Луцького району
укладено 16.02.2010 року договір № 02 на
переробку давальнцької сировини
(а.с.18-19).

При укладенні договору на давальницьку
переробку зерна пшениці сторони
повинні домовитися з таких важливих
питань, як предмет договору, відсоток
виходу готової продукції, обов'язки
сторін, ціна, строк дії договору.

При обговоренні предмета договору
визначається кількість зерна пшениці,
що може бути направлено на переробку,
наприклад, за календарний місяць,
виходячи з технічних потужностей
виконавця. Для цього оформляють
окремий документ на кожну помольну
партію безпосередньо при передачі
зерна пшениці в переробку. Таким
документом може бути лист або
лист-заявка, в якому зазначають дату
початку переробки, кількість та якість
зерна пшениці, що направляється на
переробку. Таких доказів суду не
надано, оскільки, як зазначив позивач,
вони відсутні, що не заперечується
сторонами.

Згідно п. 4.5. Інструкції, кількість
продуктів переробки, які належать
власнику, розраховуються в порядку,
викладеному в договорі (розрахунковий
вихід, фактичний вихід, інші варіанти
розрахунку).

Пунктами 2.1, 2.2 договору на переробку
давальницької сировини №02 від 16.02.2010
року визначено, що відповідач приймає
від позивача зерно, яке повинно
відповідати ДСТУ 3768-2009 (Пшениця.
Технічні умови). В залежності від
якості зерна встановлено наступні
базисні виходи продукції: в/с -40%, 1/с - 35%,
висівки - 22,1%.

Окремо варто зупинитися на моменті
передачі зерна пшениці в переробку до
виробничого цеху. Керуючись Положенням
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затверджене наказом МФУ від 24.05.95 № 88,
факт передачі зерна пшениці в
переробку оформляти Актом
приймання-передачі, який повинен
містити всі необхідні реквізити,
передбачені для бухгалтерських
документів.

Згідно із пунктом 1.1. договору замовник
( СПП "Рать") зобов"язувалось передати
зерно пшениці 3-6 класу в кількості 2310583
тонн ( двітисячі триста десять тонн 583
кг.) для подальшої переробки в борошно
на давальницькій основі для виконавця
(Державного підприємства "Луцький
комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного Комітету України з
державного матеріального резерву ).
Виконавець приймає від замовника зерно
пшениці 3-6 класу, зобов"язується
переробити зерно та видати готову
продукцію.

Дослідівши докази, наявні в матеріалах
справи, суд дійшов висновку, що на
виконання вимог вказаного пункту акт
про приймання - передачу зерна пшениці
3-6 класу в кількості 2310583 тонн (
двітисячі триста десять тонн 583 кг.) для
подальшої переробки в борошно
сторонами не складався.

З письмових доказів, наявних в
матеріалах справи вбачається, що
відповідач 25.02.2010 року надав позивачу
рахунок № 497 на оплату за переробку
зерна пшениці в кількості 2.506,362 тонни
на суму 451145,16 грн.( ас.35).

Згідно акта здачі-прийняття ( надання
послуг) № 337 від 25.02.2010 року, підписаний
сторонами, позивач прийняв на підставі
договору № 6316 виконану відповідачем
роботу по переробці пшениці в
кількості 2506, 362 т. на суму 451145,16 грн.(
а.с.34)

По накладній № 253 від 26.02.2010 року,
довіреності № 76 від 25.02.2010 року позивач
здійснив розрахунки з відповідачем,
здійснивши відпуск борошна 1г на суму
451145,16 грн.(а.с.110-ас.111). На підтвердження
переробки зерна пшениці в кількості
2506362 кг. подано акт зачистки
виробничого корпусу і результати
переробки зерна по ДП Луцький КХП №2"
за лютий 2010 року.

25.02.2010 року ДП "Луцький КХП №2"
Державного агенства резерву України
надав в ропорядження СГПП "Рять"
податкову накладну за № 46. (а.с.96) з якої
вбачається, умови поставки накладна №
337 від 25.02.2010 року, оплата з
розрахункового рахунку; переробка
пшениці 2506,362 т.

Однак, згідно з умовами договору на
переробку від 16.02.2010 року за № 2 позивач
зобов"язувався передати відповідачу
на переробку зерно пшениці 3-6 класу в
кількості 2310583 тонн ( двітисячі триста
десять тонн 583 кг.).

Пунктом 4.2. Інструкції визначено, що на
товарно-транспортних накладних, за
якими надходить зерно на переробку,
ставиться відмітка "на переробку" та
вказується номер договору. Приймання,
оформлення, складський та
кількісно-якісний облік зерна
здійснюються згідно з вимогами цієї
Інструкції з відміткою "на переробку".
Подача зерна в переробку здійснюється
згідно з листом власника (власників),
наказом керівника підприємства форми N
16 та розрахунком помельної партії
(рецепту). Якщо зерно знаходиться "на
зберіганні", його подача в переробку
здійснюється згідно з листом власника,
наказом керівника підприємства форми N
16 та розрахунком помельної партії
(рецепту) ( п.п. 4.3 - 4.4. Інструкції).

Поставку зерна позивач проводить
транспортними засобами за свій
рахунок. Замовник ( позивач) проводить
постачання зерна відкритим
автотраспортом, насипом або
залізничним транспортом згідно
залізничної накладної. Присутність
представника позивача при передачі
зерна відповідачу обов"язкова.( пункти
4.1 та 4.2 договору на переробку № 02 від
16.02.2010 року. Пунктом 4.3 договору
визначено, що відповідач
зобов"язується прийняти та
розвантажити зерно, що поставляється
позивачем при виконанні вимог пунктів
4.2 та 2.1 договору. Доказів виконання
вказаних пунктів договору сторонами не
надано

Відповідно до підпункту 4.4. Інструкції,
якщо зерно знаходиться "на зберіганні",
його подача в переробку здійснюється
згідно з листом власника, наказом
керівника підприємства форми N 16 та
розрахунком помельної партії. При
цьому складаються акти-розрахунки
(згідно з додатком 7) для кожного
власника. Розрахунок виходів готової
продукції оформляється формою N 117 (для
борошна), формою N 121 (для комбікормів),
складається в цілому за партією та за
кожним окремим власником. Для
розрахунку виходів продукції кожного
окремого власника приймається
фактична якість зерна, переданого у
виробництво. Подальший складський та
кількісно-якісний облік вироблених
продуктів переробки здійснюється
згідно з вимогами цієї Інструкції в
загальній формі та окремо за кожним
власником.

Окрім того, пунктами 3.11 та 3.12
Інструкції визначено, що відбір проб
борошна для оцінки його якості
проводиться під час відпуску. Щомісяця
проводиться повна зачистка
виробничого корпусу комісією,
призначеною керівником підприємства, у
встановленому порядк із складанням
форми N 117. Перед зачисткою
забезпечується контроль за повнотою
зачистки переробленого зерна,
переданого в виробничий цех в останній
робочій зміні, після якої призначена
зачистка.

Також, відповідно до п.2.4 договору від
16.02.2010 року № 02 на переробку
давальницької сировини - "Якість зерна
пшениці, що підлягає переробці
визначається лабораторією виконавця
(відповідача). В разі не погодження
замовника з висновками лабораторії
відповідача питання якості
вирішується Держхлібінспектором".

Актом про зачистку виробничого корпусу
і результати переробки зерна по
ДП"Луцький КХП №2" за лютий 2010 року
(СГПП "Рать") форма №117, підписаний,
скріплений печаткою підприємства, за
даними якого перероблено 807873 кг. (
пшениці 2А,3А, 5Б, 6 класів та одержано від
переробки даного зерна продукції
борошно - 295035- вищого гатунку, 258116 -
першого гатунку, 209481 - висівки (а.с.57) і
сторонами не заперечується.

Вищевказаний акт про зачистку
виробничого корпусу і результати
переробки зерна по ДП "Луцький КХП №2"
за лютий 2010 року перевірено Волинською
обласною державною хлібною інспекцією
на предмет правильності розрахунків
зазначеного акту та складено довідку
№294 від 28.11.2011 року, якою зазначено, що
форма №117 складена у відповідності до
нормативних документів та Правил
організації та ведення технологічного
процесу на борошномельних заводах,
затверджених наказом Міністерства
агпропромислового комплексу від 20.03.1998
№ 83.

А тому судова колегія приймає до уваги
Акт про зачистку виробничого корпусу і
результати переробки зерна по ДП
Луцький КХП №2" за лютий 2010 рік, згідно
якого перероблено 807873 кг пшениці, з
яким і погодились сторони, а не акт про
зачистку виробничого корпусу і
результати переробки зерна по ДП
Луцький КХП №2" за лютий 2010 рік, згідно
якого перероблено 2506362 кг пшениці
(а.с.56).

Окрім того, в даній довідці зазначено,
що згідно даних бухгалтерського обліку
ДП "Луцький КХП №2" кількість зерна 6
класу СГПП "Рать" складала 1698489 кг. ,
враховуючи дані аналітичних карток
форми №47, виданих лабораторією
підприємства, масова частка клейковини
партії пшениці 6 класу становить 8,0%.
Виходячи з того, що для стандартного
борошна згідно ГСТУ 46.004-99 "Борошно
пшеничне. Технічні умови" необхідна
кількість клейковини повинна складати
24-25%, дана партії пшениці 6 класу
непридатна для формування помольної
партії.

Тобто, з вищеказаного акта про
зачистку виробничого корпусу і
результати переробки зерна по
ДП"Луцький КХП №2" за лютий 2010 року
(СГПП "Рать") форма №117 вбачається що
було перероблено 807873 кг зерна пшениці в
т.ч і 6 класу. Однак, відсутні відомості
в якій кількості було перероблено
зерно пшениці кожного класу в тому
числі і 6 класу та по якому договору, і
яка кількість зерна, в тому числі і 6
класу, залишилась.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 |Положення,
Мінфін, від 24.05.1995, № 88 "Про
затвердження Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку" первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Первинні документи повинні
бути складені у момент проведення
кожної господарської операції або,
якщо це неможливо, безпосередньо після
її завершення, тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
первинних доказів про передачу зерна
пшениці на переробку згідно договору
про переробку зерна пшениці на
давальницьких умовах № 02 від 16.02.2010
року відсутні, а тому неможливо
визначити яку кількість зерна та
якого класу було передано саме по
договору, який є предметом судового
розгляду.

Посилання позивачана те, що між
сторонами 23.06.2008 року було укладено
договір № 04 -з, яким позивач передав
зерно пшениці 3-6 класу, а зерновий склад
( відповідач) прийняв його зберігання
на умовах визначених договором в
кількості 3000 тонн. в подальшому на
давальницьких умовах було перероблено
зерна 378т.915 кг., реалізовано аграрному
фонду - 147т.744 кг. Виходячи з цього на
подальше зберігання залишилось 1774т.778
кг. Строк зберігання за вказаним
договром до 31.12.2008 року. Зберігання
зерна понад строк, встановлений
договором можливе за взаємною
домовленістю і оформляється письмовим
додатком до договору ( п.п.6.1 та 6.2
договору).

15.07.2009 року між сторонами укладено
договір № 27-з складського зберігання
зерна, з яким позивач передав зерно
пшениці групи А ( 1-3клас) та групи Б , а
зерновий склад прийняв на зберігання
на умовах, визначених цим договором в
кількості 3000 тонн. На давальницьких
умовах перероблено 261 т.335 кг. На залишку
по даному договору на зберіганні
залишилось 713т.584 кг. Строк зберігання
за вказаним договором до 31.12.2009 року.
Зберігання зерна понад строк,
встановлений договором можливе за
взаємною домовленістю і оформляється
письмовим додатком до договору ( п.п.6.1
та 6.2 договору).

Додаткових договорів не укладено, а
тому вони закінчили свою дію.

В загальному по двох договорах залишок
складського зберігання зерна, як
вказує позивач, становить 2506т.362 кг. Як
факт підтвердження позивачем надано
акт звірки залишків
товарно-матеріальних цінностей станом
на 21.01.2010 року, які знаходяться на
зберіганні у відповідача, і останнім не
заперечується. Однак така кількість
була до моменту укладення договору на
переробку давальницької сировини №02
від 16.02.2010 року.

Тобто, з наявних в справі доказів, як
наданих суду першої інстанції так і
наданих апеляційній інстанції,
неможливо визначити, яка кількість
зерна, якого класу була передана на
переробку і який залишок (зерна
пшениці) в якій кількості та якого
класу.

В матеріалах справи відсутні первинні
документи, скільки зерна пшениці і
якого класу передавалось на переробку
по договору №02 від 16.02.2010 року.

Поряд з цим, з наданих облікових
реєстрів позивача первинних
бухгалтерських документів про
надходження борошна в/г за 2010 рік
(649380кг); борошна 1г за 2010 рік ( 818876,44кг);
висівок за 2010 рік ( 260180 кг.)( а.с.70-а.с.74)
вбачається, і не заперечується
сторонами, що було вибрано готової
продукції більше, ніж вказано в
договорі на переробку давальницької
сировини №02 від 16.02.2010 року (п.2.2.
договору).

Окрім того, суд апеляційної інстанції у
відповідності до ст. 38 ГПК України та п.
9 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
17.05.2011р. " Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України" з метою повного, всебічного та
об"єктивного розгляду справи
апеляційний господарський суд
витребував у позивача докази на
підтвердження передачі зерна пшениці
3-6 класу в кількості 2310,583 тонни для
подальшої переробки в борошно згідно
договору на переробку давальницької
сировини №02 від 16.02.2010 року (накладні,
акти приймання-передачі,
товарно-транспортні накладні), однак
позивачем не надано таких доказів,
оскільки такі докази, як пояснив
позивач в судовому засіданні, відсутні.

Щодо неможливості надання Актів про
зачистку виробничого корпусу і
результати переробки зерна по ДП
Луцький КХП №2" за лютий 2010 рік, то
відповідачем надано протокол виїмки
від 13.11.2010 року, з якого вбачається, що
Акти про зачистку виробничого корпусу
і результати переробки зерна по ДП
Луцький КХП №2" за лютий 2010 рік, згідно
яких перероблено 807873 кг та 2506362 кг.
зерна пшениці, вилучено для долучення
до кримінальної справи.

Відповідно до розділу 4 Інструкції "Про
ведення обліку й оформлення операцій
із зерном і продуктами його переробки
на хлібоприймальних та
зернопереробних підприємствах", що
затверджена наказом № 661 від 13.10.2008 року
Міністерством аграрної політики
України і зареєстрована Мінюстом
України 18.11.2008 року за № 1111/15802
визначено, що переробка зерна
здійснюється на договірних умовах. На
товарно-транспортних накладних, за
якими надходить зерно на переробку,
ставиться відмітка "на переробку" та
вказується номер договору. Подача
зерна на переробку здійснюється згідно
з листом власника, наказом керівника.

Товарно-транспортні накладні на
перевезення хлібопродуктів
автомобільним транспортом, копії яких
долучено до матеріалів справи
(оригінали оглянуто в судовому
засіданні), підтверджують факт
отримання позивачем переробленої
продукції (борошна вищого гатунку,
першого гатунку та висівок), однак не
підтверджують факту як передачі зерна
пшениці 3-6 класу в кількості 2310,583 тонни
для подальшої переробки в борошно
згідно договору на переробку
давальницької сировини №02 від 16.02.2010
року, так і отримання по даному
договору готової продукції.

Пунктом 3.1 договору визначено, що
оплата послуг відповідача позивач
проводить в грошовому виразі
відповідно до діючої калькуляції в
сумі 200,00 грн. за одну тонну переробки,
вартість переробки 270 тонн становить
54000,00 грн.

Поряд з цим, судова колегія вважає за
необхідне відмітити, що згідно п. 4.4.
договору на переробку давальницької
сировини №02 від 16.02.2010 року відпуск
готової продукції виконавцем
замовнику буде проводитись після
повної оплати за переробку, тобто
надходження коштів на рахунок
виконавця.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази щодо оплати за переробку
відповідачем зерна пшениці. Суд
звертає увагу , що товарно-транспортні
накладні на перевезення
хлібопродуктів автомобільним
транспортом, в яких зазначена така
операція як "обмін", які долучено судом
до матеріалів справи, не підтверджують
факту оплати по договору на переробку
давальницької сировини №02 від 02.16.2010
року.

Щодо наданого позивачем розрахунку то
судова колегія не приймає його до
уваги, з огляду на наступне.

Предмет позову - це частина позову, яка
становить матеріально-правову вимогу
позивача до відповідача, щодо якої суд
повинен ухвалити рішення.

Підстава позову - це частина позову, яка
відображає обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги і докази, що
підтверджують кожну обставину, а також
наявність підстав для звільнення від
доказування

Предметом даного позову у даній справі
є повернення залишку зерна пшениці,
яка передана на переробку згідно
договору на переробку давальницької
сировини №02 від 16.02.2010 року та
розірвання останнього.

Підставою даного позову, тобто
обставиною, якою позивач обгрунтовує
свою вимогу є є договір на переробку
давальницької сировини №02 від 16.02.2010
року.

Однак з розрахунку наданого позивачем
вбачається, що розрахунки зроблені
виходячи із загальної кількості зерна,
яке було передане відповідачу на
зберігання згідно договорів
складського зберігання, які не є
предметом судового розгляду, а тому
вказані розрахунки судовою колегією до
уваги не примаються.

Таким чином, в матеріалах справи
відсутні належні докази на
підтвердження факту передачі ДП
"Луцький комбінат хлібопродуктів №2"
Державного агенства резерву України
зерна пшениці 3-6 класу в кількості 2310,583
тонни для подальшої переробки в
борошно згідно договору на переробку
давальницької сировини №02 від 16.02.2010
року як і відсутні належні докази на
підтвердження факту залишку зерна
пшениці саме 6 класу, які позивач
просить повернути в кількості 910 тонн 383
кг вартістю 1 757 039 грн. 19 коп.

На вказані вище обставини суд перщої
інстанції уваги не звернув.

Щодо відмови в частині розрівання
договору на переообку давальницької
сировини № 02 від 06.02.2010 року, то судова
колегія погоджується з висновокм суду
першої інстанції, що термін дії
укладеного між сторонами договору на
переробку давальницької сировини № 02
від 16.02.2010 року - до 31.12.2010 року (п.6.1
договору). Позивач з позовною заявою
про розірвання даного договору
звернувся 26.02.2013 року, тобто після
закінчення терміну дії вказаного
договору. Автоматична пролонгація
договору його умовами не передбачена.
Матеріалами справи також не
підтверджено, що сторонами вчинялися
дії з метою пролонгації спірного
договору, а тому договір припинив свою
дію 31.12.2010 року. Оскільки, розірвання є
одним з різновидів припинення дії
договору, а на даний час договір вже
припинив свою дію у зв'язку з
закінченням строку його дії, розірвати
його неможливо.

За приписами статті 4 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом.

Беручи до уваги все вищенаведене та
вимоги чинного законодавства в їх
сукупності, колегія суддів апеляційної
інстанції дійшла до висновку, що
рішення господарського суду
Волинської області в частині
зобов'язання ДП "Луцький комбінат
хлібопродуктів № 2" Державного
комітету України з державного
матеріального резерву повернути
Сільськогосподарському приватному
підприємству "Рать" 910 тонн 383 кг зерна
пшениці шостого класу вартістю 1 757 039
грн. 19 коп., підлягає скасуванню, як
таке, що прийняте з неповним
з'ясуванням обставин справи, з
прийняттям у цій частині нового
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог в частині зобов'язання ДП
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
повернути Сільськогосподарському
приватному підприємству "Рать" 910 тонн
383 кг зерна пшениці шостого класу
вартістю 1 757 039 грн. 19 коп. слід
відмовити. В решті рішення залишити без
змін.

У зв'язку із частковим скасуванням
рішення суду першої інстанції від
20.11.2013 року по справі №903/193/13-г та
прийняттям судовою колегією нового
судового рішення по справі в цій
частині, відповідно до ст. 49 ГПК України
здійснено перерозподіл судових витрат,
зокрема судового збору.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" Державного агенства
резерву України задоволити.

Рішення господарського суду
Волинської області від 20.11.2013 року у
справі №903/193/13-г в частині задоволення
позову про зобов'язання ДП "Луцький
комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
повернути Сільськогосподарському
приватному підприємству "Рать" 910 тонн
383 кг зерна пшениці шостого класу
вартістю 1 757 039 грн. 19 коп. та стягнення
з ДП "Луцький комбінат хлібопродуктів
№ 2" Державного комітету України з
державного матеріального резерву на
користь Сільськогосподарського
приватного підприємства "Рать" 35 140 грн.
78 коп. в повернення витрат по сплаті
судового збору скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення: "В
позові про зобов'язання ДП "Луцький
комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
повернути Сільськогосподарському
приватному підприємству "Рать" 910 тонн
383 кг зерна пшениці шостого класу
вартістю 1 757 039 грн. 19 коп. відмовити.".

В решті рішення залишити без змін.

2. Стягнути з Сільськогосподарського
приватного підприємства "Рать"
(Волинська обл., Луцький р-н, с. Ратнів,
вул. Бригадний двір, 16, )
на користь Державного підприємства
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
(Волинська обл., м. Луцьк, вул.
Молодогвардійська, 11, )
витрати по сплаті судового збору за
подачу апеляційної скарги в сумі 17 570,39
грн.

3. Доручити видачу наказу
господарському суду Волинської
області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

5. Справу повернути до господарського
суду Волинської області.

Головуючий суддя
Гудак А.В.

Суддя
Сініцина Л.М.

Суддя
Олексюк Г.Є.