ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014
Справа №917/2318/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Управління
виробничо-технологічною комплектацією
"Київміськбуд", вул. Тампере, 10 м. Київ,
02105

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райагробуд", вул.
60-річчя Жовтня, 4, офіс 2, м. Кременчуг, 39600

про стягнення заборгованості в сумі 7
200,00 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райагробуд", вул. 60-річчя Жовтня, 4, офіс
2, м. Кременчуг, 39600

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Управління
виробничо-технологічною комплектацією
"Київміськбуд", вул. Тампере, 10, м. Київ,
02105

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальність "Київбудматеріали",
вул. Амвросія Бучми, 7, оф. 105, м.Київ, 02152.

про визнання договору укладеним та
стягнення 6 952,00 грн.

Суддя Плотницька Н.Б.

Представники сторін:

від позивача (за первісним позовом): не
з'явились,

від відповідача (за первісним позовом):
Молчанова Н.В., дов. №110 від 10.01.2013.

від третьої особи (за зустрічним
позовом): не з'явились.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
статті 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається первісна
позовна заява про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райагробуд" 7 200,00 грн.
попередньої оплати за товар відповідно
до рахунку-фактури №24 від 22.05.2013;
зустрічна позовна заява про визнання
договору про переведення боргу
укладеним та стягнення 6 952,00 грн.

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Управління
виробничо-технологічною комплектацією
"Київміськбуд" звернулось до
господарського суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райагробуд" про
стягнення 7 200,00 грн. попередньої оплати
за товар відповідно до рахунку-фактури
№24 від 22.05.2013. Ухвалою суду від 25.11.2013
порушено провадження у справі №917/2318/13
та призначено до розгляду в засіданні
на 10 грудня 2013 року на 10:30 год. у
приміщені господарського суду
Полтавської області.

10.12.2013 до господарського суду
Полтавської області надійшла
зустрічна позовна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райагробуд" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Управління
виробничо-технологічною комплектацією
"Київміськбуд" третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальність "Київбудматеріали"
про визнання договору про переведення
боргу укладеним та стягнення 6 952,00 грн.

Ухвалою судді господарського суду
Полтавської області від 10.12.2013
зустрічна позовна заява прийнята до
спільного розгляду з первісним
позовом; залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача за зустрічним
позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київбудматеріали";
відстрочено позивачу (за зустрічним
позовом) сплату судового збору до 24
грудня 2013 року; розгляд справи
відкладено на 09.01.2014 на 11:00 год.

09.01.2014 від позивача за первісним
позовом надійшов відзив на зустрічну
позовну заяву (вх. №75 ). Від відповідача
за первісним позовом надійшло
клопотання про долучення до матеріалів
справи копій рекомендованих
повідомлень про вручення ТОВ
"Управління виробничо-технологічною
комплектацією "Київміськбуд" та ТОВ
"Київбудматеріали" копій зустрічної
позовної заяви; оригіналу платіжного
доручення про сплату судового збору за
подачу зустрічної позовної заяви (вх.
№93 від 09.01.2014).

В судовому засіданні 09.01.2014 представник
позивача (за первісним позовом) виклав
зміст позовних вимог, наполягав на
задоволенні позову в повному обсязі.
Представник відповідача (за первісним
позовом) проти позову заперечував з тих
підстав, що між сторонами була
домовленість про переведення боргу.
Представник позивача (за зустрічним
позовом) виклав зміст позовних вимог,
наполягає на задоволенні позову в
повному обсязі. Представник
відповідача (за зустрічним позовом)
проти позову заперечував, вважає його
безпідставним, оскільки договір про
переведення боргу не підписаний
сторонами, що його укладали, а відтак не
має юридичної сили, а отже, у
відповідача (за зустрічним позовом)
відсутні зобов'язання щодо сплати
боргу третьої особи перед позивачем (за
зустрічним позовом). На питання суду
щодо належності відповідача (за
зустрічним позовом) позивач (за
зустрічним позовом) відповів ствердно,
про що зазначено в протоколі судового
засідання.

В судове засідання 04.02.2014 представник
позивача (за первісним позовом,
відповідача за зустрічним) не з'явився,
причини неявки суду не повідомив.

Від третьої особи (за зустрічною
позовною заявою) не з'явились,
письмових пояснень стосовно суті спору
за зустрічним позовом не надали.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача ( за первісним позовом,
позивача за зустрічним позовом),
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

Як зазначає, позивач (за первісним
позовом) 22 травня 2013 року Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Управління виробничо - технічною
комплектацією "Київміськбуд" було
перераховано на розрахунковий рахунок
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райагробуд" грошові
кошти в сумі 7 200,00 грн. (сім тисяч двісті)
грн., в якості попередньої оплати за
товар.

Позивач (за первісним позовом), в
обґрунтування позовних вимог
посилається на рахунок - фактуру №24 від
22.05.2013, який був ним оплачений платіжним
дорученням №443 від 22.05.2013. Однак,
вказаного рахунку суду не надав.

Відтак позивач просить суд стягнути з
відповідача на свою користь суму
попередньої оплати в розмірі 7 200, 00
грн.

При цьому судом встановлено, що
рахунок-фактура №СФ-0000024 від 22.05.2013,
наданий відповідачем (а.с. 34),
відповідно до якого нібито проведено
попередню оплату позивачем (за
первісним позовом), виписаний на ТОВ
УВТК "Київбудматеріали" (договір
№ДГ-0000021 від 22.05.2013).

При вирішенні первісного позову суд
виходить з наступного.

Згідно статті 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно статті 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Відповідно до статті 206 ЦК України усно
можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Частиною 2 статті 206 ЦК України
передбачено, що юридичній особі, що
сплатила за товари та послуги на
підставі усного правочину з другою
стороною, видається документ, що
підтверджує підставу сплати та суму
одержаних грошових коштів.

В даному випадку, позивач (за первісним
позовом) не надав суду відповідних
доказів, які підтверджують підставу
сплати перерахованих відповідачу (за
первісним позовом) грошових коштів.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності зі статтею 43 ГПК
України наявні докази підлягають
оцінці у їх сукупності і жодний доказ
не має для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Як зазначається в частині першій
статті 32 ГПК України, доказами у справі
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення спору.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані докази, перевіривши
повноту та достовірність наданих
позивачем матеріалів суд дійшов
висновку, що первісні позовні вимоги не
обґрунтовані, матеріалами справи не
підтверджені та задоволенню не
підлягають.

Судові витрати відповідно до статті 49
ГПК України за подання первісної
позовної заяви покладаються на
Позивача (за первісним позовом).

Щодо зустрічного позову, то він не
підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Як зазначає позивач (за зустрічним
позовом), 14.12.2011 між Товариством з
обмеженою відповідальність
"Райагробуд" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Київбудматеріали"
(третя особа за зустрічним позовом) був
укладений Договір купівлі-продажу №31.

Предметом вказаного договору є
поставка товару Продавцем (позивачем
за зустрічним позовом) та оплата товару
Покупцем (третя особа за зустрічним
позовом).

Як стверджує позивач (за зустрічним
позовом), за 2011 рік порушень зобов'язань
за даним договором між сторонами не
було. За період з 01.01.2012 по 22.05.2013 було
відвантажено товару третій особі (за
зустрічним позовом) згідно видаткових
накладних та отриманих довіреностей,
на суму 109 927,20 грн. Всі видаткові
накладні підписані Покупцем (третя
особа за зустрічним позовом). TOB
"Райагробуд" отримав оплату за товар в
сумі 95 632,20 грн. Заборгованість по даним
бухгалтерського обліку згідно акту
звірки взаємних розрахунків станом на
23.05.2013 на користь TOB "Райагробуд" складає
14 295,00 грн. За період з 17.08.2012 року по
21.05.2013 року жодної оплати зі сторони TOB
"Київбудматеріали" (третя особа за
зустрічним позовом) не надходило.

Як зазначає позивач (за первісним
позовом), між TOB "Київбудматеріали"
(третя особа за зустрічним позовом),
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Управління
виробничо-технологічною комплектацією
"Київміськбуд" (відповідач за
зустрічним позовом) та TOB "Райагрдбуд"
(позивач за зустрічним позовом) велись
переговори про підписання
трьохстороннього Договору про
переведення боргу відповідно до
законодавства України. Хоча письмово
договір про переведення боргу з TOB
"Київбудматеріали" (третя особа за
зустрічним договором) на ТОВ
"Управління виробничо-технологічною
комплектацією "Київміськбуд"
(відповідач за зустрічним договором)
підписати відмовились, хоч, як вважає
позивач (за зустрічним позовом) своїми
діями повністю підтвердили прийняття
його пропозиції, що підтверджується
наступними діями:

- TOB "УВТК "Київміськбуд" (відповідач за
зустрічним позовом) була проведена
перша оплата боргу в сумі 200,00 грн.,
згідно рахунку №39 від 21.06.2012
(виставлений на TOB «Київ будматеріали);

- TOB "УВТК "Київміськбуд" (відповідач за
зустрічним позовом) була сплачена ще й
сума 7200,00 грн. платіжним дорученням №443
(в призначені платежу вказаний рахунок
№24 22.05.2013, виписаний на TOB
"Київбудматеріали");

Позивач (за зустрічним позовом)
стверджує, що набираючи платіжне
доручення №443 від 22.05.2013 була зроблена
автоматична помилка в призначенні
платежу - повинно було бути вказано:
погашення бору згідно договору за TOB
"Київбудматеріали".

Отже, з урахуванням викладеного,
позивач (за зустрічним позовом) просить
суд Визнати трьохсторонній Договір про
переведення боргу між TOB
"Київбудматеріали", ТОВ "Управління
виробничо-технологічною комплектацією
"Київміськбуд" та TOB "Райагробуд"
укладеним; врахувати оплату ТОВ
"Управління виробничо-технологічною
комплектацією "Київміськбуд" в сумі 7
400,00 грн. в рахунок погашення боргу TOB
"Київбудматеріали" (в розмірі 14295,00 грн.)
на користь TOB "Райагробуд"; стягнути з
ТОВ "Управління
виробничо-технологічною комплектацією
"Київміськбуд" на свою користь
остаточну заборгованість в сумі 6 952,00
грн.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(стаття 629 ЦК України). Відповідно до
статті 631 ЦК України, строком договору є
час, протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Згідно зі статтею 510 ЦК України
сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор. В силу статті 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
При цьому до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 513 ЦК України передбачено, що
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Як встановлено судом та не
заперечується представниками сторін
(за зустрічним позовом) договір про
переведення боргу сторонами не
підписаний, а отже немає юридичної
сили. А відтак, позивач (за зустрічним
позовом) не має законних підстав
вимагати від відповідача (за
зустрічним позовом) оплати товару,
якого той не отримував.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 ГПК України).

Частиною 1 статті 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, а згідно частини
другої цієї ж статті ніякі докази не
мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Відповідно до статей 4-3, 33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач (за зустрічним позовом) не є
належним, а тому позов задоволенню не
підлягає.

Судові витрати за подачу зустрічного
позову відповідно до статті 49 ГПК
України покладаються на позивача (за
зустрічним позовом).

На підставі матеріалів справи та
керуючись статтями 33, 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні первісної позовної
заяви відмовити.

2. В задоволенні зустрічної позовної
заяви відмовити.

Суддя
Плотницька Н.Б.