ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2014
Справа № 37/324

Господарський суд Донецької області у
складі судді Величко Н.В.

При секретарі судового засідання
Ляшенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали

за позовом: Малого приватного
підприємства «Будавтотехніка», м.
Донецьк

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Донецький
заводобудівельний комбінат», м.
Донецьк

про стягнення 112959,15 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Пальчикова І.Г.- за дов.б/н
від 10.01.2014 року

від відповідача: Дем’яненко О.В.- за
дов.б/н від 19.12.2013 року

СУТЬ СПОРУ:

Мале приватне підприємство
«Будавтотехніка» звернулось до
господарського суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Донецький заводобудівельний
комбінат» про стягнення за договором
оренди № 45 від 30.12.2003р. боргу у розмірі
112959,15 грн., з яких 82952,08 грн. - вартість
проведення ремонту баштового крану
КБ-403Б, 22977,73 грн.- інфляційні та 3% річних
в сумі 7029,34грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 09.04.2013р. по справі
№ 37/324, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 21.05.2013р.,
позовні вимоги задоволені повністю.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Донецький
заводобудівельний комбінат» на
користь Малого приватного
підприємства «Будавтотехніка» борг за
проведення ремонту баштового крану
КБ-403Б у розмірі 82952,08грн., інфляційні
витрати в сумі 22977,73грн., 3% річних в сумі
7029,34грн., витрати по сплаті державного
мита в розмірі 1129,59грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 236,00грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.11.2013р. скасовано рішення
господарського суду Донецької області
від 09.04.2013р. та постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
21.05.2013р., а справу № 37/324 направлено на
новий розгляд до господарського суду
першої інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України виходила з того, що
орендар (наймач) має право на
відшкодування витрат на ремонт
орендованого майна за умови його
здійснення за згодою орендодавця
(наймодавця), якщо інше не встановлено
договором. Крім того, в разі поліпшення
речі, а не його капітального ремонту,
орендар (наймач) має право на вилучення
цих поліпшень в разі, якщо вони можуть
бути відокремлені від речі без її
пошкодження. Суди, при вирішенні спору,
керувались положеннями ЦК України щодо
капітального ремонту, тоді як не
встановили, що саме внаслідок
проведення позивачем відновлювальних
робіт, було здійснено саме капітальний
ремонт крана, а не його поліпшення,
внаслідок чого виникла можливість його
подальшої експлуатації за
призначенням. Також, суди не приділили
уваги, чи є ці "покращення" невід'ємними.

Крім того, колегія суддів касаційної
інстанції зазначає, що слід мати на
увазі, що згода орендодавця
(наймодавця) на вчинення відповідних
дій щодо орендованого майна має бути
викладена у певній документальній
формі. Отже, судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
справи не встановлено, а позивачем не
доведено надання йому відповідачем
письмової згоди на здійснення ремонту
орендованого майна.

Відповідно до статті 111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 06.12.2013р. справа № 37/324
прийнята до провадження та призначена
до розгляду.

Склад суду змінювався. Розпорядженням
голови суду від 14.01.2014р. справу передано
на розгляд судді Величко Н.В.

Розгляд справи відкладався відповідно
до статті 77 ГПК України.

Позивач позовні вимоги підтримав,
зазначивши, що у розумінні пункту 5
термінів та визначень ГОСТу 18322-78
«Система технічного обслуговування і
ремонту техніки» проведений ним ремонт
орендованого майна за своїм видом є
саме капітальним ремонтом із
відновленням ресурсу електричної
частини крану, з заміною його частин (у
кількості 77 штук), у тому числі базових.
Наполягає на тому, що у даному випадку
баштовий кран за договором оренди був
переданий відповідачем позивачу у
непридатному для використання стані та
для подальшої експлуатації за своїм
цільовим призначенням і потребував
капітального ремонту. Позивач
стверджує, що договором оренди не
визначений правовий режим проведення
ремонтних робіт майна у разі
неможливості його подальшої
експлуатації за цільовим призначенням
відповідно до умов договору і тому,
обов'язок щодо проведення капітального
ремонту відповідно до ст. 776 ЦК України
покладений на орендодавця -
відповідача. Оскільки відповідачем
капітальний ремонт спірного майна
проведений не був, тому позивач,
відремонтувавши баштовий кран, здобув
право вимагати відшкодування вартості
ремонту з урахуванням інфляційних та 3%
річних.

Відповідач підтримав заперечення
проти задоволення позову, посилаючись
на їх безпідставність та
недоведеність належними та
допустимими доказами, зокрема на
відсутність доказів отримання
позивачем від відповідача письмової
згоди на здійснення ремонту
орендованого майна, а також
відсутність доказів звернення до
відповідача з вимогою включити
вартість ремонту крану в залік витрат
по орендній платі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, між
відповідачем як орендодавцем, та
позивачем, як орендарем, 30.12.2003
укладений договір оренди № 45, за
умовами якого Орендодавець передав, а
Орендатор прийняв у тимчасове платне
користування баштовий кран КБ-403Б, за
який Орендар здійснює щомісячні
платежі за користування майном на
умовах даного договору.

Орендоване майно передається
Орендодавцем Орендарю за актом
приймання-передачі не пізніше 10 днів з
моменту підписання даного договору.
Вступ Орендатора у тимчасове платне
користування орендованим майном
настає після підписання сторонами
даного договору та акту
приймання-передачі (п. 2.1 договору).

Пунктом 10.1 визначено, що даний договір
діє з моменту його підписання протягом
п'яти років, але у будь-якому разі до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

На виконання умов договору 30.12.2003 між
сторонами складений та підписаний акт
приймання-передачі орендованого майна,
відповідно до якого Орендодавець
передав, а Орендар прийняв в оренду
баштовий кран КБ-403Б, реєстраційний
номер 92539 залишковою вартістю 45468,73 грн.
В даному акті також зазначено, що
баштовий кран розукомплектований,
відсутні запасні частини, агрегати та
вузли.

Комісією у складі працівників МПП
"Будавтотехніка" та ПАТ "Донецький
заводобудівний комбінат" у 2004 році
складений дефектний акт на предмет
комплектності баштового крану КБ-403Б. В
результаті огляду, розробки,
дефектовки вузлів та деталей крана,
комісією встановлено, що на крані
вибраковано або повністю відсутні
вузли та деталі, які перелічені в
даному акті в кількості 77 штук.

Сторонами складена калькуляція
відновлювального ремонту баштового
крана КБ-403Б, в якій зазначені
найменування витрат, кількість, ціна за
одиницю та загальна сума, яка потрібна
для здійснення ремонту крана.
Відповідно до складеної калькуляції,
загальна сума відновлювального
ремонту баштового крану складає 82952,08
грн. Дана калькуляція погоджена
Головою правління ПАТ "Донецький
заводобудівний комбінат".

Як з'ясовано попередніми судовими
інстанціями, позивачем 03.06.2004 придбані
запчастини та вузли агрегатів згідно
дефектного акта, які необхідні для
проведення робіт по відновленню та
ремонту баштового крана.

Після проведення відновлювального
ремонту, проведене експертне
обстеження технічного стану баштового
крана КБ-403Б та згідно технічного
висновку Кр 92539.349Д-2004-П від 09.08.2004,
технічний стан крана допускав його
тимчасову експлуатацію за умови
позитивних результатів позачергового
технічного огляду та отримання дозволу
на експлуатацію.

Після закінчення договору оренди, між
сторонами складений та підписаний акт
приймання-передачі орендованого майна,
відповідно до якого Орендар передав, а
Орендодавець прийняв баштовий кран
КБ-403Б, реєстраційний №92539 з якого
вбачається, що баштовий кран
укомплектований.

В подальшому, 14.09.2011 позивач звернувся
до відповідача з претензією, в якій
просив сплатити кошти на загальну суму
82952,08 грн. за проведений ремонт
баштового крана, однак претензія
залишена відповідачем без реагування.

Підставою для звернення до суду з
позовом стало стягнення
заборгованості з відповідача за
проведення ремонту крана КБ-403Б в сумі
82952,08 грн., а також нарахування
інфляційних втрат в сумі 22977,73 грн. та 3%
річних в сумі 7029,34 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 767 ЦК України,
наймодавець зобов'язаний передати
наймачеві річ у комплекті і у стані, що
відповідають умовам договору найму та
її призначенню.

Наймач має право змінювати стан речі,
переданої йому у найм, лише за згодою
наймодавця (ч. 3 ст. 773 ЦК України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
розірвання договору, зміна умов
зобов'язання, відшкодування збитків, що
передбачено ст. 611 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст. 776 ЦК України поточний
ремонт речі, переданої у найм,
провадиться наймачем за його рахунок,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Капітальний ремонт речі, переданої у
найм, провадиться наймодавцем за його
рахунок, якщо інше не встановлено
договором або законом. Капітальний
ремонт провадиться у строк,
встановлений договором. Якщо строк не
встановлений договором або ремонт
викликаний невідкладною потребою,
капітальний ремонт має бути проведений
у розумний строк.

Якщо наймодавець не провів
капітального ремонту речі, що
перешкоджає її використанню
відповідно до призначення та умов
договору, наймач має право: 1)
відремонтувати річ, зарахувавши
вартість ремонту в рахунок плати за
користування річчю, або вимагати
відшкодування вартості ремонту; 2)
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

При цьому, як унормовано ст. 778 ЦК
України, наймач може поліпшити річ, яка
є предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця. Якщо поліпшення
можуть бути відокремлені від речі без
її пошкодження, наймач має право на їх
вилучення. Якщо поліпшення речі
зроблено за згодою наймодавця, наймач
має право на відшкодування вартості
необхідних витрат або на зарахування
їх вартості в рахунок плати за
користування річчю.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що орендар (наймач) має право на
відшкодування витрат на ремонт
орендованого майна за умови його
здійснення за згодою орендодавця
(наймодавця), якщо інше не встановлено
договором.

Крім того, в разі поліпшення речі, а не
його капітального ремонту, орендар
(наймач) має право на вилучення цих
поліпшень в разі, якщо вони можуть бути
відокремлені від речі без її
пошкодження.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем відновлено втрачені якісні
характеристики крану, які є
необхідними для подальшої його
експлуатації та відновлені його
основні конструктивні елементи, отже
здійснений ним ремонт є капітальним.

У пункті 6.3 договору сторонами
передбачено, що Орендар має право
здійснювати ремонт майна в залік
витрат за орендну плату у разі
наявності письмової згодиОрендодавця
на такий ремонт. Сума таких залікових
коштів не може перевищувати
амортизаційних відрахувань на
орендоване майно за відповідний період
відповідно до калькуляції орендної
плати.

У той же час, матеріали справи не
містять і позивачем не надано доказів
надання письмової згоди орендодавця
майна (відповідача) на проведення
ремонтних робіт, яка повинна
передувати їх виконанню. При цьому суд
не приймає до уваги наявну у справі
калькуляцію на відновлювальний ремонт
баштового крана КБ-403Б, підписану
сторонами, оскільки така калькуляція є
лише кошторисом на певну суму коштів,
яка необхідна для здійснення ремонту і
не може вважатися згодою орендодавця
(відповідача) на здійснення ремонту
орендованого майна.

Також позивачем належними доказами не
доведено факту ухилення відповідача як
орендодавця від проведення
капітального ремонту баштового крана
КБ-403Б, що є передумовою для
застосування норми ч.3 ст.776 Цивільного
кодексу України. Не доведено факту
проведення ремонту саме орендованого
майна і саме на суму 82952,08 грн., оскільки
надані позивачем витяг з паспорту
баштового крану, накладні, податкові
накладні, акт списання, книга нарядів
та інше свідчать лише про поставку
позивачу певних деталей, втім не
підтверджують їх встановлення та
використання в ремонті орендованого
крану.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, позивач не довів факту
порушення відповідачем своїх
зобов'язань за договором, відтак,
проведення орендарем ремонтних робіт
на власний ризик без згоди орендодавця
не є підставою для покладення на
останнього відповідальності, зокрема,
у вигляді відшкодування вартості цих
робіт.

Крім того, можливість застосування до
відповідача відповідальності за
порушення грошового зобов'язання,
передбаченої нормою ч. 2 ст. 625 ЦК
України, пов'язується не тільки з
існуванням такого зобов'язання, а і з
конкретною датою - строком його
виконання, з перебігом якого настає
прострочення, втім, умови договору не
визначають обов'язку відповідача зі
сплати позивачеві коштів за ремонт і
відповідної дати виникнення такого
грошового зобов'язання, відтак, не
можливо вважати, що останній не виконав
цього зобов'язання у визначений строк,
що свідчить про відсутність підстав
для застосування відповідальності за
його порушення.

З огляду на вищевикладене суд вважає,
що позивачем не було дотримано умов
договору, які визначали процедуру
проведення ремонту майна щодо підстав
та наслідків його здійснення, тому суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Судові витрати покладаються на
позивача згідно статті 49 ГПК України.

Керуючись 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р I Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили через
десять днів з дня його підписання та
може бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення підписано 14.02.2014р.

Суддя
Н.В. Величко