ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.
Справа № 922/3359/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Фоміна В. О., суддя
Кравець Т.В. , суддя Крестьянінов О.О.,

при секретарі Деркач Ю.О.,

за участю представників сторін:

1-го апелянта ОСОБА_1 - не з'явився,

2-го апелянта ТОВ «ОТП Факторинг» -
Михайлова О.І. (дов. №б/н від 10.12.2013р.),

ліквідатора -не з'явився,

боржника - не з'явився,

кредитора - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
матеріали справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 (вх.№3898Х/2) та за
апеляційною скаргою ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" (вх.№68Х/2) на постанову
господарського суду Харківської
області від 30 вересня 2013 року по справі
№922/3359/13,

за заявою Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3,

м. Харків

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду
Харківської області від 30.09.2013р. у
справі №922/3359/13 (суддя Дзюба О.А.)
визнано фізичну особу - підприємця
ОСОБА_3 банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру; визначено, що з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання фізичної особи -
підприємця банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури: - строки
виконання зобов'язань фізичної особи -
підприємця вважаються такими, що
настали; - припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), відсотків та
інших фінансових (економічних) санкцій
за всіма зобов'язаннями фізичної особи
- підприємця, крім зобов'язань, не
пов'язаних із здійсненням такою особою
підприємницької діяльності; -
припиняється стягнення з фізичної
особи - підприємця за всіма виконавчими
документами, за винятком виконавчих
документів за вимогами про стягнення
аліментів, а також за вимогами про
відшкодування шкоди, заподіяної життю
та здоров'ю громадян, та за вимогами, не
пов'язаними із здійсненням такою
особою підприємницької діяльності, -
скасовується арешт, накладений на
майно боржника, визнаного банкрутом, чи
інші обмеження щодо розпорядження
майном такого боржника; заборонено
накладення нових арештів або інших
обмежень щодо розпорядження майном
банкрута; - втрачає силу державна
реєстрація фізичної особи як
приватного підприємця, а також
анулюються видані йому ліцензії на
здійснення окремих видів
підприємницької діяльності; - продажу
підлягає все майно фізичної особи -
підприємця, за винятком майна, що не
включається до складу ліквідаційної
маси, якщо інше не передбачено цим
Законом, - до складу ліквідаційної маси
не включається майно фізичної особи -
підприємця, на яке згідно з цивільним
законодавством України не може бути
звернено стягнення, та майно, яке
перебуває у заставі з підстав, не
пов'язаних із здійсненням такою особою
підприємницької діяльності.
Призначено ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Сасіну
Катерину Олексіївну та встановлено
розмір оплати її послуг в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць виконання ним повноважень, за
рахунок майна боржника; протягом
п'ятнадцяти днів з дня призначення
ліквідатора банкрут зобов'язаний
передати бухгалтерську та іншу
документацію банкрута, печатки і
штампи, матеріальні та інші цінності
банкрута ліквідатору. У разі ухилення
від виконання зазначених обов'язків
банкрут несе відповідальність
відповідно до законів України;
зобов'язано ліквідатора відповідно до
п. 8 ст. 91 та п. 3 ст. 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
опублікувати в офіційному друкованому
органі відомості про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури із зазначенням найменування
та інших реквізитів боржника,
визнаного банкрутом, найменування
господарського суду, в провадженні
якого знаходиться справа про
банкрутство; дати прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
відомостей про ліквідатора, строку
пред'явлення кредиторами вимог до
банкрута, який не може перевищувати
двох місяців; зобов'язано ліквідатора
закрити всі рахунки банкрута в
установах банків і відкрити або
переоформити один основний рахунок для
проведення розрахунків з кредиторами,
виконати інші дії, передбачені ст.ст.
41-48 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з урахуванням
особливостей, встановлених ст.ст. 91-92
вказаного Закону і надавати суду
щомісячно звіти про хід ліквідаційної
процедури, використання коштів
боржника; зобов'язано ліквідатора в
строк до 30.09.2014 р. виконати ліквідаційну
процедуру, надати суду обґрунтований
звіт про виконану роботу, всі докази, що
свідчать про виконання ліквідаційної
процедури, у тому числі, відомості за
результатами інвентаризації майна
боржника та перелік ліквідаційної
маси, відомості про реалізацію
об'єктів ліквідаційної маси з
посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів; довідка архівної установи
про прийняття документів, які
відповідно до закону підлягають
довгостроковому зберіганню.

ОСОБА_1 з постановою місцевого
господарського суду не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 30.09.2013р. по
справі №922/3359/13. При цьому апелянт
посилається на те, що постанова
винесена судом першої інстанції при
порушенні норм матеріального та
процесуального права.

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" з
постановою суду першої інстанції не
погодилося та звернулося до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд постанову
господарського суду Харківської
області від 30.09.2013р. по справі №922/3359/13
про визнання ФОП ОСОБА_3 банкрутом та
припинити провадження по справі. При
цьому апелянт посилається на те, що
оскаржувана постанова прийнята судом
першої інстанції з порушенням норм
чинного законодавства.

Зважаючи на те, що в провадженні
Харківського апеляційного
господарського суду знаходяться
апеляційні скарги на одну і ту ж
постанову господарського суду
Харківської області від 30 вересня 2013
року по справі №922/3359/13, колегія суддів
вважає за необхідне прийняти їх до
спільного розгляду.

У судове засідання 23.01.14р. не з'явився 1-й
апелянт - ОСОБА_1, про причини неявки
належним чином суд не повідомив. Як
вбачається з матеріалів справи, про час
та місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином
ухвалою суду від 24.12.2013 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження, яка була направлена
сторонам у справі 24.12.2013р. Зазначена
ухвала була отримана ОСОБА_1 20.01.2014р., що
вбачається з повідомлення про вручення
поштового відправлення, яке долучено
до матеріалів справи.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на те, що при
поданні заяви про порушення справи про
банкрутство боржник не зазначив
повного розміру кредиторської
заборгованості перед ОСОБА_1 та не
надав доказів, які підтверджують
неплатоспроможність боржника. Також
апелянт вважає, що господарський суд
порушив норми процесуального права,
оскільки не повідомив апелянта про час
та дату розгляду справи, позбавивши
права на участь у судовому процесі,
надання відзиву на заяву боржника та
участі у справі.

У судовому засіданні 2-й апелянт - ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» підтримав
доводи апеляційної скарги у повному
обсязі, просить суд скасувати
постанову господарського суду
Харківської області від 30.09.2013р. по
справі №922/3359/13, провадження у справі
припинити. В обґрунтування своєї
позиції посилається на те, що заявник
не надав суду першої інстанції доказів
на підтвердження факту
неплатоспроможності боржника та
безспірності вимог кредиторів.
Зокрема, апелянт стверджує, що надані
заявником суду рішення постійно
діючого третейського суду по справі
№2/10/15-10 від 01.11.2010р. про стягнення зі
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових
коштів; виконавчий напис нотаріуса від
26.11.2010р. та постанова про відкриття
виконавчого провадження Ленінського
ВДВС від 15.12.2010 року з його примусового
виконання; рішення Комінтернівського
районного суду, виконавчі листи за цим
рішенням та докази знаходження їх на
примусовому виконання у Відділі
примусового виконання рішень не є
доказами наявності безспірних вимог
кредиторів та підставою для звернення
до суду з заявою про порушення справи
про банкрутство.

Представники боржника, кредитора,
ліквідатор у судове засідання не
з'явились, про причини неявки належним
чином суд не повідомили. Як вбачається
з матеріалів справи, про час та місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином ухвалами
суду від 24.12.2013 року та від 13.01.2014р. про
прийняття апеляційних скарг до
провадження.

Таким чином, боржник, кредитори та
ліквідатор не скористалася своїм
правом на участь у судовому засіданні.

Зважаючи на вищевикладене, ухвалами
Харківського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року та
від 13.01.2014р. сторони були попереджені,
що у разі не з'явлення їх представників
у судове засідання та не надання
сторонами документів, справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами та за відсутністю
представників сторін, тому справа
згідно зі статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України,
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційних скарг в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду дійшла встановила
наступне.

У серпні 2013р. боржник - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_3, звернувся до суду з
заявою про порушення справи про
банкрутство у відношенні Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3, в порядку
ст.ст.90-92 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
посилаючись на те, що боржник не може
виконати грошові зобов'язання перед
кредиторами після настання
встановленого строку для їх сплати
(а.с.4 - а.с.10, том 1).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13 серпня 2013
року прийнято заяву Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про порушення справи
про банкрутство до розгляду;
підготовче засідання суду призначено
на 23 вересня 2013 року; зобов'язано
боржника надати суду необхідні
документи для розгляду справи по суті;
зобов'язано арбітражного керуючого
Попадюк І.В. подати до суду заяву про
участь у справі, в якості ліквідатора
боржника (а.с.2 - а.с.3, том 1).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 серпня 2013
року порушено провадження у справі про
банкрутство Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, м. Харків, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1. Введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, що
передбачає зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію. Протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів: -
забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах; -
забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій; - не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; - зупиняється перебіг
позовної давності на період дії
мораторію; - не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо. Призначено судове засідання на
"23" вересня 2013 р. о 10:30 год. у приміщенні
Господарського суду Харківської
області, к. 107. Повторно зобов'язано
арбітражного керуючого Попадюка І.В.
виконати вимоги ухвали господарського
суду Харківської області від 13 серпня
2013 року. Дану ухвалу направлено
боржнику, Попадюк І.В., Основ'янській
МДПІ, ДВС Комінтернівського р-ну,
Комінтернівський районний суд,
державному органу з питань
банкрутства, державному реєстратору.

Постановою господарського суду
Харківської області від 18.05.2011р.
визнано фізичну особу - підприємця
ОСОБА_3 банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру. Призначено
ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражного
керуючого Сасіну Катерину Олексіївну,
яку суд зобов'язав виконати всі дії,
передбачені статтями 41-48 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з урахуванням
особливостей, встановлених ст.ст. 91-92
вказаного Закону (а.с.235-а.с.241, том 2).

Приймаючи оскаржувану постанову,
господарський суд Харківської області
виходив з того, що боржник неспроможний
сплатити вимоги кредиторів, взявши до
уваги та оцінюючи нерухоме майно, а
саме: нежитлову будівлю, що знаходиться
в іпотеці у ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
на підставі договору іпотеки №РМ-SME
703/212/2007, посвідченого 26.12.2007 р. ПН ХМНО
ОСОБА_7 за № 2301, укладеного в
забезпечення належного виконання
ОСОБА_3 власних зобов'язань за
кредитним договором № СМ-SME703/212/2007 від
26.12.2007. Судом першої інстанції
встановлено, що ринкова вартість
зазначеного майна на цей час складає 2
276 800.00 грн., що підтверджується звітом
про експертну грошову оцінку від 05.06.2013,
виконаним суб'єктом оціночної
діяльності ПФ "Харківське агентство
нерухомості" (ліцензія Держкомзему
України №293063 від 26.09.2005, сертифікат ДМ
України №2446 від 13.11.2004).

Відповідно до п.п.1- 3 ст.90 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
правила, передбачені цією статтею,
застосовуються до відносин, пов'язаних
з визнанням фізичної особи - підприємця
банкрутом.

Підставою для визнання фізичної особи -
підприємця банкрутом є його
нездатність задовольнити вимоги
кредиторів за грошовими зобов'язаннями
та/або виконати обов'язок із сплати
обов'язкових платежів.

Заява про порушення справи про
банкрутство фізичної особи -
підприємця може бути подана в
господарський суд фізичною особою -
підприємцем, який є боржником, або його
кредиторами.

Статтею 91 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
одночасно з прийняттям заяви про
порушення справи про банкрутство
фізичної особи - підприємця
господарський суд накладає арешт на
майно фізичної особи - підприємця, за
винятком майна, на яке згідно із
законодавством України не може бути
звернено стягнення, та майна, що
перебуває в заставі з підстав, не
пов'язаних із здійсненням такою особою
підприємницької діяльності. За
клопотанням фізичної особи -
підприємця господарський суд може
звільнити з-під арешту майно (частину
майна) у разі укладення договору поруки
чи іншого забезпечення виконання
зобов'язання фізичної особи -
підприємця третіми особами. За заявою
фізичної особи - підприємця
господарський суд може відкласти
розгляд справи про банкрутство не
більше ніж на два місяці для проведення
фізичною особою - підприємцем
розрахунків з кредиторами чи укладення
мирової угоди. За наявності відомостей
про відкриття спадщини на користь
фізичної особи - підприємця
господарський суд має право зупинити
провадження у справі про банкрутство
для вирішення у встановленому законом
порядку питання щодо спадщини. Якщо у
встановлений частиною другою цієї
статті строк фізичною особою -
підприємцем не подано доказів
задоволення вимог кредиторів і в
зазначений строк не укладено мирової
угоди, господарський суд визнає
фізичну особу - підприємця банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру. З
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання фізичної особи -
підприємця банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури: строки
виконання зобов'язань фізичної особи -
підприємця вважаються такими, що
настали; припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), відсотків та
інших фінансових (економічних) санкцій
за всіма зобов'язаннями фізичної особи
- підприємця, крім зобов'язань, не
пов'язаних із здійсненням такою особою
підприємницької діяльності;
припиняється стягнення з фізичної
особи - підприємця за всіма виконавчими
документами, за винятком виконавчих
документів за вимогами про стягнення
аліментів, а також за вимогами про
відшкодування шкоди, заподіяної життю
та здоров'ю громадян, та за вимогами, не
пов'язаними із здійсненням такою
особою підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
банкрутство - визнана господарським
судом неспроможність боржника
відновити свою платоспроможність за
допомогою процедур санації та мирової
угоди і погасити встановлені у порядку,
визначеному цим Законом, грошові
вимоги кредиторів не інакше як через
застосування ліквідаційної процедури;

Отже, порушення справи про банкрутство
фізичної особи-підприємця за його
заявою нерозривно пов'язано з
доказуванням таким підприємцем
обставин неспроможності відновити
свою платоспроможність та
задовольнити визнані ним вимоги
кредиторів, які пов'язані з
підприємницькою діяльністю боржника,
що має наслідком визнання його
банкрутом та введення ліквідаційної
процедури, внаслідок чого
підприємницька діяльність такого
боржника припиняється.

Згідно зі статтею 1 Закону боржник -
суб'єкт підприємницької діяльності
(юридична особа або фізична особа -
підприємець), неспроможний виконати
протягом трьох місяців свої грошові
зобов'язання після настання
встановленого строку їх виконання, які
підтверджені судовим рішенням, що
набрало законної сили, та постановою
про відкриття виконавчого провадження,
якщо інше не передбачено цим Законом.
Фізична особа - підприємець є боржником
лише за зобов'язаннями, які виникли у
неї у зв'язку зі здійсненням
підприємницької діяльності. Боржником
не можуть бути відокремлені структурні
підрозділи юридичної особи (філії,
представництва, відділення тощо).

З матеріалів справи вбачається, що
боржник - Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 здійснював підприємницьку
діяльність та набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серії НОМЕР_2 дата
реєстрації - 03.06.2002 року.

Відповідно до ч.1 ст.128 Господарського
кодексу України - громадянин
визнається суб'єктом господарювання у
разі здійснення ним підприємницької
діяльності за умови державної
реєстрації його як підприємця без
статусу юридичної особи відповідно до
статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.58 Господарського кодексу
України - суб'єкт господарювання
підлягає державній реєстрації як
юридична особа чи фізична
особа-підприємець у порядку,
визначеному законом.

Пунктом 3 ст. 209 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єктом
банкрутства може бути лише суб'єкт
підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.53 Цивільного кодексу
України фізична особа, яка неспроможна
задовольнити вимоги кредиторів,
пов'язані із здійсненням нею
підприємницької діяльності, може бути
визнана банкрутом у порядку,
встановленому законом.

Пунктом 3 статті 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що справа про банкрутство
порушується господарським судом, якщо
безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно
становлять не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
якщо інше не передбачено цим Законом.
Безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника. До складу цих вимог,
у тому числі щодо сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів), не
включаються неустойка (штраф, пеня) та
інші фінансові санкції.

Відповідно до абз.2 п.3 ст.10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", безспірні
вимоги кредиторів - грошові вимоги
кредиторів, підтверджені судовим
рішенням, що набрало законної сили, і
постановою про відкриття виконавчого
провадження, згідно з яким відповідно
до законодавства здійснюється
списання коштів з рахунків боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
боржник, звертаючись із заявою про
порушення справи про банкрутство, на
підтвердження безспірності грошових
вимог кредиторів до боржника, а саме:
ОСОБА_1 - 278390,00 грн. надав виконавчий
напис приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 від 26.11.2010р. (а.с.81, том1) та
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №23284079 від 15 грудня 2010
року стосовно примусового стягнення
зазначеної заборгованості в розмірі
278390,00 грн.(а.с.82, том 2); ОСОБА_5 - 1279282,60 грн.
- рішення постійно діючого
третейського суду при Київській
обласній товарній біржі від 15.11.10р. по
справі №2/10/15-10 (а.с.77-а.с.80); ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» - 5854715,52 грн.
(кредитний договір №СМ- SME 703/212/2007 від
26.12.2007р., кредитний договір №СМ-SME
703/184/2008 від 22.05.2008р., договір іпотеки
№РМ-SME 703/212/2007 від 26.12.2007р., договір
наступної іпотеки №РМ-SME 703/184/2008 від
22.05.2008р., постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №36240967 від
28.01.2013р. (а.с.67, том1).

Таким чином, вимоги лише двох
кредиторів ОСОБА_1 та ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» на загальну суму
6133105,52 грн. підтверджуються виконавчими
документами - постановами про
відкриття виконавчого провадження від
15.12.2010р. та від 28.01.2013р. відповідно.

Щодо виконавчого провадження ВП №36240967
від 28.01.2013р., яке знаходиться у Відділі
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області, то вказане
виконавче провадження стосується
стягнення грошових коштів зі ОСОБА_3, як
з фізичної особи, а не фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3.

Відповідно до положень Закону про
банкрутство фізична особа-підприємець
є боржником лише за зобов'язаннями, які
виникли у неї у зв'язку зі здійсненням
підприємницької діяльності. Підставою
для порушення справи про банкрутство
відносно фізичної особи-підприємця
може бути лише заборгованість перед
кредитором, яка виникла з договорів
(правочинів), які укладалися нею з метою
здійснення підприємницької
діяльності, або заборгованість зі
сплати податків та зборів. Грошові ж
зобов'язання фізичної
особи-підприємця, що мають особистий
характер, як-то споживчий кредит,
позика тощо, які хоча й не виконуються
боржником-фізичною особою понад три
місяці, не є підставою для порушення
справи про банкрутство.

Крім того, заявник у заяві про
порушення справи про банкрутство
посилається на рішення постійно
діючого третейського суду при
Київській обласній товарній біржі від
15.11.10р. по справі №2/10/15-10.

Однак судова колегія зазначає, що
рішення третейського суду не є доказом
безспірності грошових вимог, виходячи
з наступного.

Відповідно до п.2 ст.11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
до заяви про порушення справи про
банкрутство додаються, зокрема,
рішення суду про задоволення вимог
кредитора, що набрало законної сили.

Колегія суддів зазначає, що єдиною
формою документа, який подається
заявником на підтвердження
безспірності грошових вимог кредитора
визначено рішення суду, що набрало
законної сили. Відповідно до ч.2 ст.34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які згідно з
законодавством повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Законодавець встановлює
вимоги до доказів, які є допустимими
при підтвердженні безспірності
грошових вимог. Наявність судового
рішення, яким задоволено грошові
вимоги кредитора, звільняє сторони від
необхідності доказування підстав
виникнення грошового зобов'язання,
обґрунтованості вимоги до боржника
тощо. Згідно зі ст.35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, визнані господарським судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Факти, встановлені
рішенням господарського суду під час
розгляду справи позовного провадження,
не доводяться знову при вирішенні
справи про банкрутство, оскільки в
справі беруть участь ті самі сторони.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.35
Господарського процесуального кодексу
України рішення третейського суду не є
доказом безспірності грошових вимог і
не приймається господарським судом,
навіть якщо воно набрало законної сили.
Під час розгляду справи про
банкрутство обставини, встановлені
третейським судом, підлягають
доведенню знову.

Також колегія суддів зазначає, що до
матеріалів справи заявником не надано
договору позики №б/н від 10.12.2007р.,
укладеного між ОСОБА_5 та боржником -
ФОП ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що
безспірність вимог кредитора ОСОБА_1
підтверджується виконавчим
провадженням ВП №23284079 від 15.12.2010р.

Проте колегія суддів зазначає, що до
матеріалів справи на підтвердження
заборгованості боржника надано лише
виконавчий напис приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 від 26.11.2010р.

Колегія суддів вважає, що виконавчий
напис не є належним доказом, який
підтверджує безспірність вимог
кредитора ОСОБА_1 до боржника

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про
нотаріат" для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. При цьому, Перелік
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Відповідно до Переліку, стягнення
заборгованості за векселями,
опротестованими нотаріусами в
установленому законом порядку
здійснюється на підставі оригіналу
опротестованого векселя; акту про
протест векселя.

Однак матеріали справи не містять
документів, на підставі яких нотаріус
вчиняла виконавчий напис, як то договір
№б/н від 01.12.2009р., укладений між ОСОБА_1
та ФОП ОСОБА_3, акт прийому-передачі
простого векселя серія АА №2285733, докази
пред'явлення зазначеного векселя до
виконання тощо.

Отже, враховуючи зазначене, безспірною
заборгованістю є заборгованість
боржника, яка виключає можливість
спору зі сторони боржника щодо її
розміру, строку, за який вона
нарахована, тощо, а відтак і документи,
які підтверджують її безспірність, і на
підставі яких нотаріусами
здійснюються виконавчі написи, мають
бути однозначними, беззаперечними, та
стовідсотково підтверджувати
наявність у боржника перед кредитором
заборгованості саме в такому розмірі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на те, що при
поданні заяви до господарського суду
боржник не зазначив повного розміру
кредиторської заборгованості перед
ОСОБА_1 та не надав доказів, які
підтверджують неплатоспроможність
боржника.

Таким чином, вимоги кредиторів: ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» -
не є безспірними в розумінні положень
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», оскільки
заявником не надано суду доказів
безспірності грошових вимог
кредиторів до боржника.

До того ж в обґрунтування доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що
суд першої інстанції припустився
порушення норм процесуального права
при винесенні оскаржуваної постанови,
зокрема, при підготовці справи до
розгляду, суд не повідомив ОСОБА_1, як
кредитора про час та дату розгляду
справи. Також не направив на його
адресу копію оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвала господарського суду
Харківської області про прийняття
заяви про порушення справи про
банкрутство від 13.08.2013р., ухвала
господарського суду Харківської
області про порушення провадження у
справі про банкрутство (підготовче
засідання) від 22.08.2013р. по справі
№922/3359/13 та постанова про визнання
боржника банкрутом від 30.09.2013р. по
справі №922/3359/13 кредиторам у справі про
банкрутство судом першої інстанції не
надсилалась.

Колегія суддів враховує, що у
відповідності до статті 6 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини 1950
року, ратифікованою Верховною Радою
України (Закон України від 17.07.97 №
475/97-ВР), кожній особі гарантовано право
на справедливий і відкритий розгляд
при визначенні її громадянських прав і
обов'язків незалежним і безстороннім
судом, створеним відповідно до закону.
Відкритий характер судового розгляду є
істотним елементом права на
справедливий суд, а відкритість
процесу, як правило, включає право
особи бути заслуханою в суді.

Статтею 55 Основного Закону
регламентовано, що права і свободи
людини і громадянина захищаються
судом. Кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Кожен має
право будь-якими не забороненими
законом засобами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань.

Відповідно статті 7 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" кожному
гарантується захист його прав, свобод
та законних інтересів незалежним і
безстороннім судом, утвореним
відповідно до закону. Кожен має право
на участь у розгляді своєї справи у
визначеному процесуальним законом
порядку в суді будь-якої інстанції.

Згідно з п.п. 2, 4 ч. 3 статті 129
Конституції України одними з основних
засад судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, а також змагальність
сторін та свобода в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи
закріплені в статтях 42 ("рівність перед
законом і судом") та 43 ("Змагальність")
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими правосуддя у
господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами, для чого господарський суд
створює їм необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони користуються рівними
процесуальними правами. Забезпечення
участі сторін та інших процесуальних
осіб у судовому процесі покладається
на господарський суд, який відповідно
до вимог Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язаний винести і надіслати
ухвалу про призначення скарги до
розгляду в засіданні господарського
суду, вказавши про дату, час і місце
його проведення -стаття 121-2
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди вирішують
господарські спори у порядку позовного
провадження, передбаченому цим
Кодексом.

Господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що сторонами у справі про
банкрутство є конкурсні кредитори
(представник комітету кредиторів),
боржник (банкрут); уповноважена особа
засновників (учасників, акціонерів)
суб'єкта підприємницької діяльності -
боржника - особа, уповноважена
загальними зборами учасників
(акціонерів), що володіють більш як
половиною статутного капіталу
боржника, представляти їхні інтереси
під час провадження у справі про
банкрутство з правом дорадчого голосу.

Колегія суддів зазначає, що у суді
першої інстанції справа про визнання
боржника банкрутом була розглянута по
суті без участі представників
кредиторів, які не були повідомлені
належним чином, оскільки ухвали суду
від 13.08.2013р. та від 22.08.2013р. не
направлялись кредиторам.

На підставі викладеного колегія
суддів вважає, що матеріали справи
свідчить про порушення вимог
процесуального законодавства щодо
порядку повідомлення учасників
судового процесу про дату, час та місце
судового засідання в суді першої
інстанції.

У відповідності до пункту 2 частини 3
статті 104 Господарського
процесуального кодексу України
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу
розглянуто господарським судом за
відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
господарського суду Харківської
області від 30 вересня 2013р. у справі
№922/3359/13 прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому оскаржуваний судовий акт
підлягає скасуванню, а апеляційні
скарги - задоволенню.

Керуючись ст.ст.85, 99, 101, п.3 ст.103, п.1,п.4 ч.1
ст.104, ст.105 ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" задовольнити.

Постанову господарського суду
Харківської області від 30 вересня 2013
року по справі №922/3359/13 скасувати.

Провадження у справі
припинити.

Повний текст постанови складено
28.01.2014р.

Головуючий суддя
Фоміна В. О.

Суддя
Кравець Т.В.

Суддя
Крестьянінов О.О.