КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. Справа№ 910/14243/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: Макаревич О.В. -
довіреність №548/12 від 23.10.2012;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Луч АО"

на рішення господарського суду міста
Києва від 07.11.2013,

у справі № 910/14243/13 (суддя Стасюк С.В.),

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Приватного акціонерного товариства
"Луч АО"

про стягнення 2 618 511,87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 07.11.2013 по справі №910/14243/13,
повний текст якого складено 11.11.2013,
позовні вимоги задоволено, а саме,
стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Луч АО" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль", з урахуванням
ухвали господарського суду міста Києва
від 21.11.2013 про виправлення в рішенні
суду від 07.11.2013 арифметичної помилки, 2
200 000 грн. 00 коп. заборгованості по
кредиту, 297 218 грн. 06 коп. прострочених
відсотків.

Крім того, у відповідності до пункту 14.4
кредитного договору судом першої
інстанції стягнуто з відповідача 111 567,12
грн. пені за кредитом, за період з 01.03.2013
року по 03.07.2013 та 9 726,69 грн. пені за
відсотками, за період з 03.01.2013 року по
03.07.2013.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що відповідачем
порушено зобов'язання за кредитним
договором від 13.08.2009 №010/14/535 по сплаті
кредиту в сумі 2 200 000,00 грн. та процентів
за його користування в сумі 297 218,06 грн.

Також, судом першої інстанції стягнуто
з відповідача 111 567 грн. 12 коп. пені за
кредитом, 9 726 грн. 69 коп. пені за
відсотками, 52 370 грн. 24 коп. витрат з
судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 07.11.2013, відповідач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати в частині
стягнення 2 220 000,00 грн., в цій частині
прияти нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь позивача 2 200
000,00 грн. В іншій частині рішення
залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції при прийнятті
рішення вийшов за межі позовних вимог
та стягнув з відповідача 2 220 000,00 грн.
заборгованості по сплаті кредиту, в той
час, як позивачем заявлено до стягнення
2 200 000,00 грн. такої заборгованості.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства
"Телерадіоорганізація "Довіра" у справі
№ 910/14243/13 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Станіку С.Р.

Згідно розпорядження заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013, для
розгляду апеляційної скарги по справі
№910/14243/13 було сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Станік С.Р., судді: Буравльов С.І.,
Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.12.2013
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Луч АО" на
рішення господарського суду міста
Києва від 07.11.2013 по справі №910/142435/13
прийнято до провадження колегії суддів
у складі: головуючий суддя Станік С.Р.,
судді: Буравльов С.І., Калатай Н.Ф. та
порушити апеляційне провадження.
Розгляд справи №910/14243/13 призначено на
29.01.2014.

В судовому засіданні 29.01.2014 представник
позивача проти апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на те, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим.

Відповідач своїх представників в
судове засідання 29.01.2014 не направив,про
день, час та місце судового засідання
був повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності представників
відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується наявними
матеріалами справи 10.12.2004 між
Акціонерним поштово-пенсійним банком
"Аваль", правонаступником якого є
позивач - Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль", як
кредитором, та Акціонерним товариством
закритого типу "Луч АО",
правонаступником якого є відповідач -
Приватне акціонерне товариство "Луч
АО", як позичальником, було укладено
генеральну кредитну угоду № 010/02-01/02-138,
за умовами якої кредитор зобов'язався
надавати позичальнику гарантії,
кредити, кредитні лінії в режимі
овердрафт в порядку і на умовах,
визначених в угоді, договорах про
надання гарантій, кредитних договорах
та договорах овердрафту, укладених в її
рамках. Договори про надання гарантій,
кредитні договори та договору
овердрафту, укладені в рамках цієї
угоди, є її невід'ємними частинами.

В рамках Генеральної кредитної угоди
13.08.2009 між сторонами було укладено
кредитний договір № 010/14/535
"Невідновлювальна Кредитна лінія на
поповнення обігових коштів для
корпоративних клієнтів", відповідно до
умов якого кредитор зобов'язався
надати позичальнику кредит в формі
невідновлювальної лінії з лімітом 6 592
000,00 грн.

Згідно з пунктом 1.2. кредитного
договору кінцевий термін погашення
кредиту позичальником - 30.07.2010 (останній
день строку користування Кредитом).

Плата за користування кредитом
розраховується на основі процентної
ставки в розмірі 22% річних (п. 2.1.)

Відповідно до пункту 2.4. кредитного
договору нарахування процентів за
кредитом здійснюється не рідше одного
разу на місяць, виходячи з фактичної
кількості днів у місяці та році.
Проценти нараховуються на залишок
фактичної заборгованості за кредитом
протягом всього строку користування
кредитом.

Пунктом 6.1. кредитного договору сторони
погодили, що заборгованість за
кредитом погашається позичальником
відповідно до графіку погашення
заборгованості (додаток № 1 до цього
Договору).

На виконання умов кредитного договору
позивач надав відповідачу кредитні
кошти на загальну суму 6 592 000,00 грн., що
підтверджується меморіальними
ордерами, а саме: № 4 від 19.08.2009 року на
суму 79 900,00 грн.; № 11 від 20.08.2009 року на
суму 499 100,00 грн.; № 14 від 21.08.2009 року на
суму 1 766 500,00 грн.; № 7 від 25.08.2009 року на
суму 81 000,00 грн.; № 6 від 26.08.2009 року на
суму 81 300,00 грн.; № 63 від 27.08.2009 року на
суму 81 600,00 грн.; № 21 від 31.08.2009 року на
суму 81 600,00 грн.; № 47 від 01.09.2009 року на
суму 81 600,00 грн.; № 50 від 02.09.2009 року на
суму 81 000,00 грн.; № 35 від 03.09.2009 року на
суму 81 600,00 грн.; № 3 від 04.09.2009 року на
суму 81 400,00 грн.; № 22 від 08.09.2009 року на
суму 83 500,00 грн.; № 1 від 09.09.2009 року на
суму 84 200,00 грн.; № 11 від 10.09.2009 року на
суму 595 000,00 грн.; № 01 від 11.09.2009 року на
суму 83 600,00 грн.; № 30 від 14.09.2009 року на
суму 83 600,00 грн.; № 33 від 15.08.2009 року на
суму 2 745 500,00 грн.

14.09.2012 між сторонами було укладено
додаткову угоду № 010/02-01/02/138/19 до
генеральної кредитної угоди, за
умовами якої загальний розмір
зобов'язань позичальника перед
кредитором по кредитах, наданих
позичальнику в рамках даної угоди, не
може перевищувати суми 2 200 000,00 грн., а
термін дії даної Угоди погоджено до
28.02.2013.

Сторони домовились, що кредитор
переносить термін сплати
позичальником нарахованих сум
штрафів/пені в сумі 105 943,43 грн. за
порушення умов договору на 28.02.2013, а у
випадку відсутності прострочених
платежів згідно графіку погашення
кредиту та відсотками більше 5
банківських днів скасовує нараховані
суми штрафів/пені в повному обсязі (п. 2)

Однак, як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, відповідач
допустив порушення своїх зобов'язань
по сплаті кредиту і процентів за
користування кредитними коштами, в
зв'язку з чим виникла заборгованість в
сумі 2 200 000,00 грн. заборгованості по
кредиту, 297 218,06 грн. заборгованості по
відсотках.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язаннями є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитор) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами згідно зі статтею 629
Цивільного кодексу України.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України
визначено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 2
Цивільного кодексу України, якщо інше
не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

У свою чергу, нормами статей 1049, 1050
Цивільного кодексу України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому.

У відповідності до статті 1048
Цивільного кодексу України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

У відповідності до пункту 14.4.
Кредитного договору за прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за цим договором
позичальник сплачує кредитору пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, від
суми простроченого платежу за кожен
календарний день прострочення.
Нарахування пені здійснюється
починаючи з наступного календарного
дні після дати, коли відповідне грошове
зобов'язання мало бути виконаним, і по
день виконання позичальником
простроченого зобов'язання включно.
Сплата пені не звільняє позичальника
від виконання простроченого грошового
зобов'язання.

Пунктом 1 статті 216 Господарського
кодексу України встановлено що,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з пунктом 1 статті 218
Господарського кодексу України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Заперечення відповідача з приводу
неправомірного нарахування відсотків
та пені після закінчення строку дії
Генеральної кредитної угоди судом
відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 625
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, у відповідності до пункту 14.4
кредитного договору судом першої
інстанції стягнуто з відповідача 111 567,12
грн. пені за кредитом, за період з 01.03.2013
року по 03.07.2013 та 9 726,69 грн. пені за
відсотками, за період з 03.01.2013 року по
03.07.2013.

Рішення суду першої інстанції в
частині стягнення пені не
оскаржується.

З огляду на викладене, колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановлено, що
10.12.2004 між Акціонерним
поштово-пенсійним банком "Аваль",
правонаступником якого є позивач -
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль", як кредитором,
та Акціонерним товариством закритого
типу "Луч АО", правонаступником якого є
відповідач - Приватне акціонерне
товариство "Луч АО", як позичальником,
було укладено генеральну кредитну
угоду № 010/02-01/02-138, за умовами якої
кредитор зобов'язався надавати
позичальнику гарантії, кредити,
кредитні лінії в режимі овердрафт в
порядку і на умовах, визначених в угоді,
договорах про надання гарантій,
кредитних договорах та договорах
овердрафту, укладених в її рамках.
Договори про надання гарантій,
кредитні договори та договору
овердрафту, укладені в рамках цієї
угоди, є її невід'ємними частинами.

13.08.2009 між сторонами було укладено
кредитний договір № 010/14/535
"Невідновлювальна Кредитна лінія на
поповнення обігових коштів для
корпоративних клієнтів", відповідно до
умов якого кредитор зобов'язався
надати позичальнику кредит в формі
невідновлювальної лінії з лімітом 6 592
000,00 грн.

На виконання умов кредитного договору
позивач надав відповідачу кредитні
кошти на загальну суму 6 592 000,00 грн., що
підтверджується меморіальними
ордерами,

14.09.2012 між сторонами було укладено
додаткову угоду № 010/02-01/02/138/19 до
генеральної кредитної угоди, за
умовами якої загальний розмір
зобов'язань позичальника перед
кредитором по кредитах, наданих
позичальнику в рамках даної угоди, не
може перевищувати суми 2 200 000,00 грн., а
термін дії даної Угоди погоджено до
28.02.2013.

В зв'язку з порушенням відповідачем
своїх зобов'язань по сплаті кредиту і
процентів за користування кредитними
коштами виникла заборгованість в сумі 2
200 000,00 грн. заборгованості по кредиту, 297
218,06 грн. заборгованості по відсотках.

Як встановлено колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду в рішенні суду
першої інстанції заборгованість
відповідача по кредиту зазначена в
сумі 2 220 000,00 грн. Однак, ухвалою
господарського суду міста Києва 21.11.2013
в абзацах 3, 4 сторінки 3, абзаці 6
сторінки 4 описової частини рішення від
07.11.2013 у справі № 910/14243/13 виправлено
допущену арифметичну помилку, а саме:
цифру "2 220 000,00" виправлено на "2 200 000,00"
також виправлено в пункті 2
резолютивної частини рішення
Господарського суду міста Києва від
07.11.2013 року у справі № 910/14243/13 слова та
цифри "2 220 000 (два мільйони двісті
двадцять тисяч)" на "2 200 000 (два мільйони
двісті тисяч) грн. 00".

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського
процесуального кодексу України суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення.

З урахуванням наведеного вище,
враховуючи те, що матеріалами справи
підтверджується заборгованість
відповідача по кредиту в розмірі 2 200
000,00 грн., а при написанні тексу рішення
суду першої інстанції помилково була
зазначена сума заборгованості по
кредиту - 2 220 000,00 грн., однак ухвалою
господарського суду міста Києва
зазначена помилка виправлена, тобто з
відповідача стягнуто заборгованість
по кредиту 2 200 000,00 грн., колегія суддів
дійшла висновку, що господарський суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, належним
чином дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, а тому, рішення
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
відповідача

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Луч АО" на
рішення господарського суду міста
Києва від 07.11.2013 у справі № 910/14243/13 -
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 07.11.2013 у справі № 910/14243/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14243/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку та строки,
передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай