ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2014
Справа № 905/8709/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., при
секретарі Павленко М.С., розглянув
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА», за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1 про стягнення 35532
грн. 18 коп. -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився.;

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «АХА
страхування» звернувся до
господарського суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» про стягнення суми
страхового відшкодування в порядку
регресу у розмірі 35532 грн. 18 коп.

В правове обґрунтування вимог позивач
посилається на статті 993, 1191 Цивільного
кодексу України, статті 27 Закону
України «Про страхування», статті 12, 22
Закону України «Про обов?язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Представник позивача, в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Через канцелярію суду надав
відзив на від 25.12.2013р. на позовну заяву,
в якому просив відмовити у задоволенні
позову у зв'язку з тим, що на підставі
заяви позивача від 08.02.2012р. про виплату
страхового відшкодування відповідач
вже перерахував ПАТ «Страхова компанія
«АХА страхування» за цим страховим
випадком суму у розмірі 36042 грн. 18 коп.,
що підтверджується платіжними
дорученнями від 06.06.2012р. №411 на суму
16042,18 грн., від 07.06.2012р. № 4077 на суму 10000
грн. та від 08.06.2012р. № 4033 на суму 10000 грн.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Судом встановлено, що 21.07.2011 року між
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(надалі - Позивач) та ОСОБА_2 (надалі -
Страхувальник) було укладено Договір
автомобільного страхування 3472а/09зп.11
(далі - Договір страхування), згідно з
яким Позивач прийняв на себе обов'язок
відшкодувати збитки, що може зазнати
Страхувальник у результаті
пошкодження, знищення або втрати
транспортного засобу «Volkswagen»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
(надалі - застрахований автомобіль).

22.10.2011 року, в. Запоріжжя по
пр.Металургів мала місце
дорожньо-транспортна пригода (далі
ДТП). Громадянин ОСОБА_1, який працювіав
водієи в ЗАТ «Комлекс Агромарс»,
керуючи транспортним засобом «DAF»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
на порушення Правил дорожнього руху
України скоїв зіткнення з
застрахованим автомобілем, в
результаті чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

24 жовтня 2013 року Страхувальник
звернувся до позивача із заявою про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування (а.с. 29).

З метою визначення вартості
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля, Позивач
звернувся до судового експерта
оцінювача - ОСОБА_3.

Відповідно до Звіту про визначення
вартості матеріального збитку 620/11 від
07.11.2011 року, вартість відновлювального
ремонту застрахованого автомобіля в
результаті його пошкодження в
вищевказаній ДТП, склала 37 627 (тридцять
сім тисяч шістсот двадцять сім) гривень
00 копійок.

Вищезазначена дорожньо-транспортна
пригода визнана позивачем страховою
подією, з настанням якої у ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
виник обов'язок виплатити
страхувальнику страхове
відшкодування.

На підставі кошторису збитків від
29.10.2011року.; заяви (повідомлення про
страховий випадок) від 24.10.2011 року;
рахунку № СПС0009705 від 28.10.2011року ТОВ
"Автомобільний Дім Соллі-Плюс";
рахунку-фактури № С-00000173 від 28.10.2011року
ПП ОСОБА_4 ; листа Вигодонабувача за вих.
№ 200-11-2/3262 від 10.11.2011р.; страхового акту
№ 2011/V/OMOD13241/VESKO23231 від 10.11.2011р.;
страхового акту № 2011/V/OMOD13241/VESKO23233 від
10.11.2011р.; страхового акту №
2011/V/OMOD13241/VESKO23235 від 10.11.2011р. позивачем
була розрахована сума страхового
відшкодування.

Відповідно до розрахунку страхового
відшкодування, Позивач виплатив
Страхувальнику 36 042,18грн. відповідно до
умов Договору страхування, з
урахуванням безумовної франшизи 1 425,00
грн.:

28 827,18 грн. - вартість відновлювального
ремонту рахунок №СПС0009705 від 28.10.2011року
ТОВ "Автомобільний Дім Соллі-Плюс" -
платіжне доручення №10557 від 11.11.2011р.

5 790.00 грн. - вартість відновлювального
ремонту згідно рахунку-фактури №
С-00000173 від 28.10.2011року ПП ОСОБА_4 -
платіжне доручення №10556 від 11.11.2011р.

2 850,00 грн. - згідно кошторису збитків від
29.10.2011року вартість покришки пер. пр.
Колеса Michelin Latitude Diamarias 275/45R19 108Y (28
827,18грн.+ 5 790,00грн + 2 850,00 грн. - 1425,00 грн. = 36
042,18грн.)

Статтею 25 Закону України "Про
страхування" визначено, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції чинній станом на
час виплати позивачем страхового
відшкодування) передбачено право
страховика за договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілому (іншій
особі, яка має право на отримання
відшкодування) або погодженим з ним
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Отже, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постановою Бородянського районного
суду Київської області від 06.12.2011 року
ОСОБА_1, водія ЗАТ «Комплекс Агромарс»
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено
стягнення у вигляді штрафу (а.с.28).

Згідно полісу №АА/1173795 діючому у період
з 05.01.2011р. по 04.01.2012р., цивільна
відповідальність власника автомобіля
«DAF», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА». Цим полісом
встановлено ліміт відшкодування за
майнову шкоду у розмірі 50000 грн. та
франшиза 510 грн.

Зважаючи на той факт, що
цивільно-правова відповідальність
ЗАТ«Комплекс Агромарс». на дату ДТП
була застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «УАСК «АСКА»
(надалі - Відповідач) на підставі
Договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/1173795 з метою досудового
врегулювання заявленої вимоги, на
адресу Відповідача Позивачем було
направлено Претензію про
відшкодування шкоди в порядку регресу
за вих. №171-12 від 08.02.2012 року (а.с.110).

Відповідно до статті 21 Закону "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Volkswagen»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності (поліс №АА/1173795), а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування відповідно до
договору добровільного страхування
наземних транспортних засобів
3472а/09зп.11 перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 35 (п. 35.1), ст. 36
(п. 36.2) Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (в редакції
чинній з 19.09.2011.) виплата страхового
відшкодування здійснюється
страховиком не пізніш як через 90 днів з
дня отримання заяви про страхове
відшкодування (п. 36.2).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з Претензією про
відшкодування шкоди в порядку регресу
за вих. №171-12 від 08.02.2012 року на суму 36042,18
грн.(а.с.110). Кошти просив перерахувати
за реквізитами: п/р№ 0304 в АКІБ
«УкрСиббанк», МФО 351005, одержувач
платежу: Приватне АТ «СК «АХА
Страхування», ,
призначення платежу: «Регрес по СА №
2011/V ОМОD12950/VESKO23313 від 14.11.2011 року».

На підставі заяви позивача від 08.02.2012р.
про виплату страхового відшкодування
відповідач вже перерахував ПАТ
«Страхова компанія «АХА страхування»
за цим страховим випадком суму у
розмірі 36042 грн. 18 коп., що
підтверджується платіжними
дорученнями від 06.06.2012р. №411 на суму
16042,18 грн., від 07.06.2012р. № 4077 на суму 10000
грн. та від 08.06.2012р. № 4033 на суму 10000 грн.,
з призначенням платежів вказаних в
претензії.

Незважаючи на зазначені обставини,
позивач в грудні 2013 року звернувся до
суду з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
про стягнення суми страхового
відшкодуванням у регресному порядку за
зазначеним страховим випадком.

Відповідно до п. 4.4. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Визнання боржником претензії
кредитора не є способом припинення
зобов'язання і не свідчить про
відсутність спору; особа, претензія
якої визнана боржником, вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про стягнення визнаної суми
коштів.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, перелічені
обставини справи, оцінивши відповідно
до статті 43 ГПК України наявні в
матеріалах справи докази та обставини
справи за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку про
те, що позивач не довів заявлену до
стягнення з відповідача суму
страхового відшкодування, а відтак
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

У зв'язку з тим, що відповідачем сума
боргу була сплачена до порушення
провадження у справі, витрати по сплаті
судового збору покладаються на
позивача, відповідно до ст.49 ГПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» », за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1 про стягнення 35532
грн. 18 коп. - відмовити повністю.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 11
лютого 2014 року .

Повний текст рішення складено та
підписано 12 лютого 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов