м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 58/280 27.01.14
За позовомВідкритого акціонерного
товариства "Промислове підприємство
"Пищепром"До відповідач-1Відкритого
акціонерного товариства
"Новотроїцький маслосирзавод"До
відповідач-2Державної служби
інтелектуальної власності
УкраїниПроВизнання недійсним повністю
свідоцтва України № 131304 на знак для
товарів і послуг "Дружба - Нова Троя"
Головуючий суддя Блажівська О.Є.
Суддя Марченко О.В.
Суддя Чебикіна С.О.
Представнки сторін :
Від позивача - Богдан І.А. за дов. б/н від
01.04.2013 року до 01.04.2014 року.
Від відповідача-1 - не з'явився.
Від відповідача-2 - Лучка І.Ю. за дов. №
2-8/3905 від 23.05.2013 року - безстроково.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Відкрите акціонерне товариство
"Промислове підприємство "ПИЩЕПРОМ"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовом до Відповідач-1
Відкрите акціонерне товариство
"Новотроїцький маслосирзавод" та
Відповідач-2 Державна служба
інтелектуальної власності про
визнання недійсним повністю свідоцтва
України № 131304 на знак для товарів і
послуг "Дружба - Нова Троя".
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 21.07.2011 р. порушено провадження
у справі № 58/280, розгляд справи
призначено на 02.09.2011 р.
31.08.2011 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача-2 надійшло пояснення по
справі.
Розпорядженням від 02.09.2011 року,
Заступника Голови Господарського суду
міста Києва Джарти В.В., у зв'язку з
перебуванням судді Блажівської О.Є. на
лікарняному та з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись п. 2.6.
рішення зборів суддів Господарського
суду міста Києва від 03.02.2011р. (протокол
№1 від 03.02.2011р.) та ст. 4-6 Господарського
процесуального кодексу України справу
58/280 передано для розгляду судді
Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.09.2011 року розгляд справи
було призначено на 14.10.2011 року.

Розпорядженням від 14.09.2011 року,
Заступника Голови Господарського суду
міста Києва, Джарти В.В. у зв'язку з
виходом судді Блажівської О.Є. з
лікарняного та з метою дотримання
процесуальних строків справу 58/280
передано для розгляду судді
Блажівській О.Є.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.09.2011 року справу прийнято до
провадження суддею Блажівською О.Є.,
розгляд справи призначено на 14.10.2011
року.

16.09.2011 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи по справі.

Розпорядженням від 14.10.2011 року,
Заступника Голови Господарського суду
міста Києва Джарти В.В., у зв'язку з
перебуванням судді Блажівської О.Є. на
лікарняному та з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись п. 2.6.
рішення зборів суддів Господарського
суду міста Києва від 03.02.2011р. (протокол
№1 від 03.02.2011р.) та ст. 4-6 Господарського
процесуального кодексу України справу
58/280 передано для розгляду судді Палію
В.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.10.2011 року, суддею Палієм В.В.
справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 31.10.2011
року.

Розпорядженням від 19.10.2011 року,
Заступника Голови Господарського суду
міста Києва Джарти В.В., у зв'язку з
виходом судді Блажівської О.Є. з
лікарняного та з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись п. 2.6.
рішення зборів суддів Господарського
суду міста Києва від 03.02.2011р. (протокол
№1 від 03.02.2011р.) та ст. 4-6 Господарського
процесуального кодексу України справу
передано для розгляду судді
Блажівській О.Є.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.10.2011 року справу прийнято до
провадження суддею Блажівською О.Є.,
розгляд справи призначено на 31.10.2011
року.

У судове засідання 31.10.2011 року
представники позивача. Відповідача-2
з'явились.

Представник відповідача-1 у судове
засідання 31.10.2011 року не з'явився, на
виконання вимог ухвали суду
витребувані документи по справі не
надав, про причини неявки належним
чином суд не повідомив.

Представник відповідача-2 на виконання
вимог ухвали суду надав витребувані
документи по справі.

Судом оголошено про перехід до
розгляду справи по суті.

Представник позивача надав усні
пояснення по суті справи.

В усних поясненнях заявлені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача-2 надав усні
пояснення по суті справи.

В усних поясненнях проти задоволення
позовних вимог заперечив у повному
обсязі.

Представник позивача надав усні
пояснення по справі.

Представник позивача надав усні
пояснення по суті справи.

Представник відповідача-2 надав усні
пояснення по суті справи.

В зв'язку з неявкою відповідача-1 та
необхідністю витребування документів
по справі, розгляд справи підлягає
відкладенню.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.10.2011 року розгляд справи
було відкладено на 21.11.2011 року.

У судове засідання 21.11.2011 року
представники позивача, відповідача-2
з'явились. Представник відповідача-1 у
судове засідання 21.11.2011 року не
з'явився.

Представник позивача надав суду
додаткові документи по справі.

Документи долучені судом до матеріалів
справи.

Представник позивача надав усні
пояснення по справі щодо недоцільності
призначення експертизи з підстав
доведеності незаконного використання
знаку "Дружба Нова Троя".

Представник позивача надав усні
пояснення по справі.

Представник відповідача-2 надав усні
пояснення по справі. В усних поясненнях
проти тверджень позивача заперечив.

Представник позивача надав усні
пояснення по справі щодо експертизи у
пов'язаній справі.

Представник відповідча-2 надав усні
пояснення по справі. В усних поясненнях
проти тверджень позивача заперечив.

Представник позивача надав усні
пояснення щодо предмету розгляду
справи № 16/13-ПН-09.

Представник відповідача-2 надав усні
пояснення по справі щодо предмету
розгляду справи № 16/13-ПН-09. В усних
поясненнях з позицією представника
позивача не погодився.

Представник позивача надав усні
пояснення щодо методи тики дослідження
етикетки для товару "Дружба -Нова Троя"

Представник відповідача надав усні
пояснення по справі. В усних поясненнях
з позицією представника позивача не
погодився з тих підстав, що предметом
розгляду даної справи є знак для
товарів і послуг, а у справі № 16/13-ПН-09
предметом дослідження є етикетка для
товару "Дружба - Нова Троя".

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, з
метою повного, всебічного розгляду
справи, суд вважає за доцільне
призначити судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності у справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.11.2011 року у справі 58/280
призначено судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.11.2011 року зупинено
провадження у справі № 58/280.

Через канцелярію Господарського суду
міста Києва надійшла справа з
експертизи з висновком експерта № 83/12-53
від 24.12.2012 року.

Розпорядженням від 08.01.2013 року, Голови
Господарського суду міста Києва
Князькова В.В., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. у відпустці,
справу № 58/280 передано на розгляд судді
Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2013 року поновлено
провадження у справі № 58/280.

Розпорядженням від 28.01.2013 року,
заступника голови господарського суду
міста Києва Джарти В.В., у зв'язку з
виходом судді Блажівської О.Є. з
відпустки, справу № 58/280 передано на
розгляд судді Блажівській О.Є.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.01.2013 року справу № 58/280,
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 06.02.2013 року.

16.01.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
поновлення провадження у справі.

06.02.2013 року представники сторін у
судове засідання з'явились.

Представник відповідача-2 заявив
клопотання про зупинення провадження у
справі у зв'язку із розглядом
пов'язаної справи № 12/318.

Представник позивача проти заявленого
клопотання про зупинення провадження у
справі, заперечив.

Представник відповідача-1 проти
заявленого клопотання про зупинення
провадження у справі не заперечив.

06.02.2013 року представник позивача надав
суду письмові пояснення по справі.

06.02.2013 року представник відповідача-2
надав суду письмові пояснення по
справі.

В зв'язку з необхідністю витребування
документів по справі, відповідно до п.3
ч.1 ст. 77 ГПК України, судом оголошено
перерву до 20.02.2013 на 12:15.

19.02.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
зупинення провадження у справі.

20.02.2013 року представники позивача та
відповідача-2 у судове засідання
з'явились.

20.02.2013 року представник відповідача-1 у
судове засідання не з'явився. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

20.02.2013 року у судовому засіданні
представник позивача надав суду відзив
на клопотання про зупинення
провадження у справі.

Представник відповідача-2 клопотання
про зупинення провадження у справі
підтримав у повному обсязі.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по справі.

Представник відповідача-2 надав суду
усні пояснення по справі.

В зв'язку з неявкою відповідача та
необхідністю витребування документів
по справі, розгляд справи підлягає
відкладенню.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.02.2013 року розгляд справи
відкладено на 27.02.2013 року.

27.02.2013 року представники позивача та
відповідача-2 у судове засідання
з'явились.

27.02.2013 року представник відповідача-1 у
судове засідання не з'явився.

У судовому засіданні представник
позивача надав суду клопотання про
витребування доказів по справі.

Представник відповідача-2 проти
клопотання про витребування доказів не
заперечив.

Клопотання про витребування доказів
судом задоволено частково.

В зв'язку з неявкою відповідача-1 та
необхідністю витребування документів
по справі, розгляд справи підлягає
відкладенню.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.02.2013 року розгляд справи
відкладено на 13.03.2013 року.

13.03.2013 року представники позивача та
відповідача-1 у судове засідання не
з'явились. Про дату, час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином.

13.03.2013 року представник відповідача-2 у
судове засідання з'явився.

Представник відповідача-2 надав суду
усні пояснення по справі.

В зв'язку з неявкою позивача та
відповідача-1, та необхідністю
витребування документів по справі,
розгляд справи підлягає відкладенню.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.03.2013 року розгляд справи
відкладено на 27.03.2013 року.

Розпорядженням від 27.03.2013 року,
заступника Голови Господарського суду
міста Києва Джарти В.В., справу № 58/280
передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.03.2013 року справу № 58/280
прийнято до провадження.

Розпорядженням від 08.04.2013 року,
заступника Голови Господарського суду
міста Києва Джарти В.В., справу № 58/280
передано на розгляд судді Блажівській
О.Є.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.04.2013 року справу № 58/280
прийнято до провадження.

27.03.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача-1 надійшли письмові
пояснення по справі.

27.03.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача-1 надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника.

10.04.2013 року представники позивача та
відповідача-2 у судове засідання
з'явились.

10.04.2013 року представник відповідача-2 у
судове засідання не з'явився. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Представник позивача надав суду усні
пояснення по справі. Представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача-2 надав суду
усні пояснення по справі.

В зв'язку з неявкою відповідача та
необхідністю витребування документів
по справі, розгляд справи підлягає
відкладенню.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.04.2013 року розгляд справи
відкладено на 17.04.2013 року.

17.04.2013 року представники позивача та
відповідача-2 у судове засідання
з'явились.

17.04.2013 року представник відповідача-2 у
судове засідання не з'явився. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

17.04.2013 року у судовому засіданні
представник позивача надав суду аналіз
щодо середнього строку реєстрації
знаку для товарів і послуг.

17.04.2013 року у судовому засіданні
представник позивача надав суду
клопотання про призначення судової
експертизи об'єктів інтелектуальної
власності з переліком питань
необхідних для проведення судової
експертизи.

17.04.2013 року у судовому засіданні
представник відповідача-2 надав суду
перелік питань необхідних для
проведення судової експертизи.

Представник відповідача-2 проти
задоволення клопотання про
призначення судової експертизи
об'єктів інтелектуальної власності не
заперечив.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи, з
метою повного, всебічного розгляду
справи, судом задоволено клопотання
про призначення додаткової судової
експертизи об'єктів інтелектуальної
власності по справі № 58/280.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.04.2012 року суд ухвалив
призначити додаткову судову
експертизу об'єктів інтелектуальної
власності.

Відповідно п.1 ч.2 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу, господарський
суд зупиняє провадження у випадках:
призначення господарським судом
судової експертизи.

Ухвалою від 17.04.2012 року суд ухвалив
зупинити провадження у справі до
винисення судовим експертом висновку.

11.09.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва
надійшла справа з експертизи з
повідомленням про повернення
матеріалів справи у зв'язку з неоплатою
вартості проведення судової
експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.09.2013 року поновлено
провадження у справі № 58/280, розгляд
справи призначено на 30.09.2013 року.

30.09.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли письмові пояснення
по справі.

30.09.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли письмові пояснення
по справі.

30.09.2013 року представник відповідача - 2 у
судове засідання з'явився.

30.09.2013 року представники позивача та
відповідача - 1 у судове засідання не
з'явились, на виконання вимог ухвали
суду витребувані документи по справі
не надали, про причини неявки належним
чином суд не повідомили. Про дату, час
та місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Представник відповідача - 2 надав суду
усні пояснення справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2013 року розгляд справи
було відкладено на 16.10.2013 року.

16.10.2013 року розпорядженням заступника
Голови Господарського суду міста Києва
Джарти В.В., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. у відрядженні,
справу № 58/280 передано для розгляду
судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.10.2013 року справу № 58/280
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 20.11.2013 року.

28.10.2013 року, розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва,
справу № 58/280 передано судді
Блажівській О.Є.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 року справу № 58/280
прийнято до провадження.

20.11.2013 року представник позивача та
відповідача - 2 у судове засідання
з'явився.

20.11.2013 року представник відповідача - 1 у
судове засідання не з'явився, на
виконання вимог ухвали суду
витребувані документи по справі не
надав, про причини неявки належним
чином суд не повідомив. Про дату, час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому
засіданні надав суду письмові
пояснення по справі.

Представник позивача надав суду усні
пояснення щодо не проведення
додаткової судової експертизи.

Представник відповідача - 2 надав суду
усні пояснення справі.

Відповідно до статті 4-6 Господарського
процесуального кодексу України справи
у місцевих господарських судах
розглядаються суддею одноособово.
Будь-яку справу, що відносить до
підсудності цього суду, залежно від
категорії і складності справ, може бути
розглянуто колегіально у складі трьох
суддів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 року суд призначив
колегіальний розгляд справи № 58/280.

Розпорядженням від 20.11.2013 року Голови
господарського суду міста Києва
Князькова В.В. керуючись рішенням
зборів суддів Господарського суду
міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол №1
від 03.02.2011р.) та ст.4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№ 58/280 передано для розгляду колегії
суддів Блажівська О.Є. (головуючий),
суддів Картавцева Ю.В., Марченко О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 року справу № 58/280
прийнято до колегіального розгляду,
розгляд справи призначено на 18.12.2013
року.

Розпорядженням від 18.12.2013 року
Заступника голови господарського суду
міста Києва Бойко Р.В., у зв'язку із
перебуванням судді Картавцевої Ю.В. у
відпустці, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 року
(протокол № 1 від 03.02.2011 року) та ст. 4-6
Господарського процесуального кодексу
України, справу № 58/280 передано для
розгляду колегії суддів Блажівська О.Є.
(головуючий), суддя Марченко О.В., суддя
Чебикіна С.О.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.12.2013 року справу № 58/280
прийнято до розгляду колегіально.

16.12.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача - 1 надійшли письмові
пояснення по справі.

18.12.2013 року представники позивача та
відповідача - 2 у судове засідання
з'явились.

18.12.2013 року представник відповідача - 1 у
судове засідання не з'явився, на
виконання вимог ухвали суду
витребувані документи по справі не
надав, про причини неявки належним
чином суд не повідомив. Про дату, час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Представник позивача надав суду усні
пояснення щодо результатів проведення
судової експертизи.

Представник відповідача - 2 надав суду
усні пояснення справі та просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В зв'язку з неявкою відповідача - 1, та
необхідністю витребування додаткових
документів по справі, відповідно до ст.
77 ГПК України, розгляд справи ухвалою
Господарського суду міста Києва від
18.12.2013 року відкладено на 27.01.2014 року.

16.01.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача - 1 надійшло клопотання про
розгляд справи без участі
представника.

27.01.2014 року представники позивача та
відповідача - 2 у судове засідання
з'явились.

27.01.2014 року представник відповідача - 1 у
судове засідання не з'явився. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 014 від 24.12.2013 року.

Судом оголошено про перехід розгляду
справи по суті.

Представник позивача у судовому
засіданні надав суду усні пояснення по
суті позову, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Представник позивача надав суду усні
пояснення щодо висновку судової
експертизи.

Представник відповідача - 2 надав суду
усні пояснення по суті справи, проти
задоволення позовних вимог заперечив.

Під час розгляду справи, судом
встановлено, що в тексті ухвал
Господарського суду міста Києва від
21.11.2011 року, від 08.01.2013 року, від 28.01.2013
року, від 20.02.2013 року, від 27.02.2013 року, від
13.03.2013 року, від 27.03.2013 року, від 08.04.2013
року, від 10.04.2013 року, від 17.04.2013 року,
від 17.04.2013 року, від 13.09.2013 року, від
30.09.2013 року, 16.10.2013 року, від 28.10.2013 року,
від 20.11.2013 року, від 20.11.2013 року та від
18.12.2013 року було допущено технічну
описку, яка не змінює змісту ухвал та не
зачіпає їх суті, а саме замість:
"Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.11.2011 року у справі 58/280
призначено судову експертизу об'єктів
інтелектуальної власності" помилково
зазначено: "Ухвалою Господарського
суду міста Києва від 21.11.2011 року у
справі 58/280 призначено судову
будівельно-технічну експертизу", у
зв'язку з чим, суд в порядку ст. 89 ГПК
України, виніс ухвалу від 27.01.2014 року,
якою виправив допущену технічну
описку, замінивши в тексті
словосполучення "призначено судову
будівельно-технічну експертизу"
словосполученням "призначено судову
експертизу об'єктів інтелектуальної
власності".

Суд оголошує перерву для дослідження
матеріалів справи.

Після перерви суд продовжує розгляд
справи.

Представник відповідача - 2 надав суду
усні пояснення по суті справи.

Відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України в
судових засіданнях складені протоколи,
які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 27.01.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України.

В судовому засіданні суд повідомив
сторони про порядок отримання повного
тексту рішення відповідно до вимог ст.
87 ГПК України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач на час звернення з даним
позовом до суду користувався правом на
знак для товарів і послуг «Дружба» за
свідоцтвом України № 48734 від 15.03.2005 р. на
підставі Ліцензійного договору від
28.09.2010 р., укладеного між Лінкстар
Лімітед, юридичної особи за
законодавством Кіпру, як Ліцензіаром,
що володіє виключним правом на знак для
товарів і послуг "Дружба" за свідоцтвом
України № 48734 на знак для товарів і
послуг з правом пріоритету від 15.10.2003
року, стосовно товарів та послуг, що
відносяться до Класів Міжнародної
кваліфікації товарів і послуг 29, 30 та 43
(далі - Торгівельна марка), та Відкритим
акціонерним товариством "Молочник" (з
31.01.2011 року найменування було змінене
на Відкрите акціонерне товариство
«Промислове підприємство «Пищепром»),
як Ліцензіатом, що бажає отримати на
умовах цього договору ліцензію на
використання торгівельної марки.

Відповідно до п. 1.1 Ліцензійного
договору на термін дії цього договору,
ліцензіар надає ліцензіату за
винагороду, що сплачується
ліцензіатом, ліцензію на використання
торгівельної марки для надання
ліцензіатом на території України
наступних товарів і послуг, зокрема,
молоко та молочні продукти; харчова
олія і жири; збиті вершки; - клас 29;

Згідно п. 2.7 зазначеного ліцензійного
договору ліцензіат - позивач має право
вчиняти дії для підготовки до судового
розгляду,, порушувати і вести всі
справи у зв'язку з правами на
Торгівельну марку в усіх судових
установах України (у т.ч. третейських
судах), Антимонопольному комітеті
України, органах державної податкової
служби, органах державної виконавчої
служби та інших органах державної
влади, користуючись усіма правами, що
їх законодавство надає позивачеві,
відповідачеві, третій особі, у тому
числі з такими правами: підписувати
позовні заяви, клопотання, листи,
скарги, відзиви, заперечення та інші
процесуальні документи, збирати та
надавати необхідні дані, інформацію,
відомості, докази, проводити
підготовку до укладення мирових угод,
визнавати або відмовлятися частково
або повністю від позовних вимог,
одержувати копії та/або оригінали
рішень, ухвал, судових наказів,
виконавчих листів, брати участь у
різного роду засіданнях, забезпечувати
примусове виконання рішень всіма
способами, передбаченими українським
законодавством.

Відповідно до п. 7.2 ліцензійного
договору, якщо треті особи порушують
права Ліцензіара, як власника
Свідоцтва на знак для товарів та послуг
№ 48734 та/або Ліцензіата, то Ліцензіат
або Ліцензіар, чи Ліцензіат і Ліцензіар
разом, пред'являють їм позов.

У зв'язку з тим, що під час розгляду
справи в суді компанія "Лінкстар
Лімітед", яка була власником свідоцтва
України № 48734 на знак для товарів і
послуг "Дружба", передала повністю
права на даний знак компанії "СОЛАЕРО
ГЛОБАЛ АЛТЕРНАТІВ ФАНД ЛІМІТЕД", між
зазначеною компанією, яка володіє
виключним правом на знак для товарів і
послуг "Дружба" за свідоцтвом України №
48734 з правом пріоритету від 15.10.2003 року
стосовно товарів і послуг, що
відносяться до 29, 30 та 43 класів МКТП, як
ліцензіаром, та позивачем, як
ліцензіатом, був укладений ліцензійний
договір від 25.02.2013 року, відповідно до
умов п. 1.1 якого ліцензіар на термін дії
цього договору надає ліцензіату за
винагороду, що сплачується
ліцензіатом, ліцензію на використання
торгівельної марки для надання на
території України наступних товарів та
послуг, зокрема, молоко та молочні
продукти; харчова олія і жири; збиті
вершки - клас 29.

Вказаним ліцензійним договором,
зокрема, п. 2.7 встановлено, що Ліцензіат
має право вчиняти всі необхідні дії для
підготовки та участі у судовому
розгляді по справі №58/280, яка
розглядається у Господарському суді
міста Києва, користуючись для цього
усіма правами, що їх законодавство
надає позивачеві, у тому числі
підписувати позовні заяви, клопотання,
листи, скарги, відзиви, заперечення та
інші процесуальні документи, збирати
та надавати необхідні дані, інформацію,
відомості, докази, проводити
підготовку до укладення мирових угод,
визнавати або відмовлятися частково
або повністю від позовних вимог,
одержувати копії та/або оригінали
рішень, ухвал, судових наказів,
виконавчих листів, брати участь у
різного роду засіданнях, забезпечувати
примусове виконання рішень всіма
способами, передбаченими українським
законодавством.

Укладення позивачем ліцензійного
договору від 28.09.2010 року та від 25.02.2013
року, надає йому повноваження щодо
судового захисту прав власника
Торговельної марки за свідоцтвом
України № 48734, в обсягу та межах
визначених ліцензійним договором.

Відповідно позовної заяви позивач
зазначає, що відкритим акціонерним
товариством «Новотроїцький
маслосирзавод» (надалі - Відповідач-1) 22
серпня 2010 року було подано до
Державного підприємства «Український
інститут промислової власності»
(надалі іменується - Укрпатент) заявку
на реєстрацію знака для товарів і
послуг «Дружба - Нова Троя» для товарів
29 класу Міжнародної класифікації
товарів і послуг (надалі - МКТП):
«продукти сирні плавлені». 10 листопада
2010 року позначення «Дружба - Нова Троя»
було зареєстровано Державним
департаментом інтелектуальної
власності (09.12.2010р. - Державний
департамент інтелектуальної власності
було реорганізовано на підставі Указу
Президента «Про оптимізацію системи
центральних органів виконавчої влади»
в Державну службу інтелектуальної
власності України, надалі - Відповідач
2) та видано свідоцтво України № 131304 на
знак для товарів і послуг «Дружба - Нова
Троя» для товарів 29 класу - продукти
сирні плавлені.

Згідно позовної заяви позивач вважає
факт реєстрації відповідачем 2
торгівельної марки «Дружба - Нова Троя»
та використання без відповідної згоди
позивача зазначеного знаку
відповідачем-1 шляхом його розміщення
на етикетках своєї продукції, що ним
виготовляється та реалізується на
території України, порушенням прав
Позивача на знак для товарів і послуг
"Дружба" з наступних підстав.

Позивач зазначає, що між ним та
Відкритим акціонерним товариством
"Новотроїцький маслосирзавод" існував
спір щодо використання відповідачем-1
знаку для товарів та послуг "Дружба" без
дозволу позивача за результатами
розгляду якого Господарським судом
Херсонської області було прийнято
рішення від 08.07.2010 року у справі №
16/138-ПН-09, яке залишене в силі Постановою
Запорізького апеляційного
господарського суду від 06.10.2010 року,
яким в задоволенні позовних вимог щодо
зобов'язання відкритого акціонерного
товариства "Новотроїцький
маслосирзавод" припинити використання
знаку для товарів та послуг "Дружба"
відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.01.2011 року по справі №
16/138-ПН-09 рішення господарського суду
Херсонської області від 08.07.2010 року та
Постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 06.10.2010 року у
даній справі було скасовано, а справу №
16/138-ПН-09 передано на новий розгляд до
господарського суду Херсонської
області.

При цьому Вищим господарським судом
України було встановлено, що ВАТ
"Молочник" є власником свідоцтва на
знак для товарів і послуг "Дружба"
(словесне позначення) за свідоцтвом
України від 15.03.2005 № 48734 (за заявкою від
15.10.2003) стосовно товарів 29 (молоко та
молочні продукти; харчова олія та жири;
збиті вершки), 30 (заварний крем;
заморожений кефір; йогурт заморожений;
кавові напої з молоком; какао з молоком;
майонез; молочні каші харчові;
морозиво; в'язівні речовини для
морозива; порошки на морозиво; речовини
для усталювання збитих вершків;
фруктове морозиво; харчовий лід;
шоколадні напої з молоком) класів та
послуг 43 (щодо забезпечування харчами
та напоями) класу Міжнародної
класифікації товарів і послуг для
реєстрування знаків. ВАТ
"Новотроїцький маслосирзавод" здійснює
виробництво та продаж плавленого сиру,
для маркування якого використовує таке
позначення; продукт сирний плавлений
пастоподібний "Дружба - Нова-Троя".
Обгрунтовуючи судові рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
суди посилались на висновок судової
експертизи, згідно з яким позначення
"Дружба - Нова-Троя" на етикетці
плавленого сиру виробництва ВАТ
"Новотроїцький маслосирзавод" та знак
для товарів і послуг "Дружба" за
свідоцтвом України № 48734 за
фонетичними, семантичними та
графічними ознаками не є схожими
настільки, що їх можна сплутати.

Повертаючи справу № 16/138-ПН-09 на новий
розгляд Вищий господарський суд
України в своїй постанові зазначив, що
суди, встановивши, що відповідач
здійснює виробництво та продаж
плавленого сиру, для маркування якого
використовує позначення "ДРУЖБА -
"НОВА-ТРОЯ", залишили поза увагою вимоги
ст. 494 ЦК України та п. 5 ст. 16 Закону
України "Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг", не з'ясували чи
поширюється обсяг правової охорони за
свідоцтвом України № 48734 на такий товар
як плавлені сири; якщо ні, то чи є
плавлений сир товаром, спорідненим із
тими, які наведені у свідоцтві України
№ 48734. У цьому ж зв'язку суди не
встановили чи використовує позивач
знак "ДРУЖБА", зареєстрований за
свідоцтвом № 48734, для позначення такого
товару як плавлені сири, та чи є
можливим внаслідок використання знака
"ДРУЖБА" як частини позначення "ДРУЖБА -
НОВА- ТРОЯ" введення споживача в оману
щодо особи, яка виробляє такий товар, як
плавлені сири.

Рішенням Господарського суду
Херсонської області від 18.10.2011 року у
справі № 16/138-ПН-09 позовні вимоги ВАТ
"Пищепром" задоволені у повному обсязі,
зобов'язано ВАТ "Новотроїцький
маслосирзавод" припинити використання
у своїй діяльності знаку для товарів та
послуг "Дружба".

Згідно позовної заяви, позивач
зазначає, що відповідач-1, будучи
обізнаним про наявність свідоцтва
України № 48734 на знак для товарів і
послуг "Дружба" та про те, що позивач
законно використовує зазначений
зареєстрований знак, звернувся до
відповідача-2 із заявкою про реєстрацію
знака для товарів і послуг «Дружба -
Нова Троя», де в переважній частині
заявленого знака використано в повному
обсязі раніше зареєстрований знак для
товарів і послуг "Дружба" за свідоцтвом
України № 48734, що на думку позивача
свідчить про недобросовісність
відповідача - 1, оскільки останній мав
утриматися від дій, які порушували б
права власника свідоцтва на знак для
товарів і послуг "Дружба".

Також позивач зазначає, що було
відповідачем - 2 був порушений
установлений порядок реєстрації
позначення «Дружба - Нова-Троя»,
зокрема: право пріоритету заявників
попередньо поданих заявок, а також
право Позивача на подання мотивованого
заперечення проти реєстрації знака для
товарів і послуг "Дружба - Нова-Троя»,
оскільки рішення про реєстрацію знака
"Дружба - Нова Троя" було прийнято
всього протягом одного місяця з дати
подання заявки, в той час як в
середньому цей строк становить близько
дванадцяти місяців. А тому, позивач
вважає, що Відповідач-2 зареєстрував
дане позначення з порушенням
установленого законодавством порядку
реєстрації торгівельних марок, що є
підставою для визнання повністю
недійсним свідоцтва України №131304 на
знак для товарів і послуг "Дружба - Нова
Троя".

Укладення позивачем ліцензійного
договору від 28.09.2010 року, надає йому
повноваження щодо судового захисту
прав власника Торговельної марки за
свідоцтвом України № 48734, в обсягу та
межах визначених ліцензійним
договором.

Відповідач-1 проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву, які зводяться до того, що
твердження позивача про
недобросовісність відповідача-1 у
використанні знаку "Дружба - Нова-Троя",
що порушує права позивача є
безпідставним, позаяк свідоцтво
України № 131304 на знак для товарів і
послуг "Дружба - Нова-Троя" видано без
порушення вимог чинного законодавства
та не порушує права позивача, який
використовує знак для товарів і послуг
"Дружба". Також відповідач-1 зазначає, що
знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України № 131304 не є таким, що може
вводити в оману споживачів щодо особи,
яка виробляє товар, станом на 26.08.2010
року - дату подання відповідачем-1
заявки № m 201013199, оскільки має
розрізняльну здатність, яка забезпечує
саме наявність у складі знаку
словесних елементів "Нова-Троя".

Відповідно відзиву відповідача 2 на
позовну заяву зазначено, що у випадку
оскарження свідоцтва на знак для
товарів і послуг, позивач повинен
довести факт виникнення у нього права
на знак раніше дати подання іншою
особою заявки на оспорюваний знак, а
також довести тотожність або схожість
до ступеню сплутування такого знаку із
знаком позивача, проте позивач ніяким
чином не спростовує підстав надання
правової охорони знаку за свідоцтвом
України № 131304, а лише зазначає про
відтворення «частини його знака». Такі
твердження позивача, на думку
відповідача-2, повністю протирічать
базовому принципу порівняння
позначень на предмет схожості, згідно
якого позначення порівнюються в
цілому, а не в частинах (пункт 4.3.2.4
Правил складання, подання та розгляду
заявки на видачу свідоцтва України на
знак для товарів і послуг). Також
відповідач-2 зазначає, що наявність
певних прав у Відповідача-1 не є
перешкодою для реалізації прав
позивача, оскільки у матеріалах справи
відсутні докази того, що Відповідач-1
забороняв або іншим чином створював
перешкоди Позивачу у реалізації його
прав на знак за свідоцтвом України №
48734, а відтак позивач не зазначає які
саме його виключні права як власника
знака, порушуються видачею свідоцтва
України № 131304, що належить
відповідачу-1. Крім того, відповідач - 2 у
відзиві на позовну заяву зазначає, що
як експертиза заявки на знак "Дружба -
Нова Троя", так і реєстрація знака
"Дружба - Нова Троя" за свідоцтвом
України № 131304 була здійснена у
відповідності до вимог чинного
законодавства, зокрема, Закону України
"Про охорону правна знаки для товарів і
послуг".

Оцінюючи подані сторонами суду докази
є повними та за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що вимоги позивача не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 154
Господарського кодексу України
відносини, пов'язані з використанням у
господарській діяльності та охороною
прав інтелектуальної власності,
регулюються Господарським кодексом
України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням
у господарській діяльності прав
інтелектуальної власності,
застосовуються положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України та
іншими законами (ч. 2 ст. 154
Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу
України визначено, що право
інтелектуальної власності - це право
особи на результат інтелектуальної,
творчої діяльності або на інший об'єкт
права інтелектуальної власності,
визначений Цивільним кодексом
України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є
непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418
Цивільного кодексу України. Ніхто не
може бути позбавлений права
інтелектуальної власності чи
обмежений у здійсненні, крім випадків,
передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної
власності, відповідно до ч. 1 ст. 155
Господарського кодексу України та ч.
1 ст. 420 Цивільного кодексу України,
зокрема, належать торговельні марки
(знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 Цивільного
кодексу України, торговельною маркою
може бути будь-яке позначення або
будь-яка комбінація позначень, які
придатні для вирізнення товарів
(послуг), що виробляються (надаються)
однією особою, від товарів (послуг), що
виробляються (надаються) іншими
особами. Такими позначеннями можуть
бути, зокрема, слова, літери, цифри,
зображувальні елементи, комбінації
кольорів.

Закон України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг" в ст. 1
також визначає, що знаком є позначення,
за яким товари і послуги одних осіб
відрізняються від товарів і послуг
інших осіб.

Об'єктом знака може бути будь-яке
позначення або будь-яка комбінація
позначень. Такими позначеннями можуть
бути, зокрема, слова, у тому числі
власні імена, літери, цифри,
зображувальні елементи, кольори та
комбінації кольорів, а також будь-яка
комбінація таких позначень (ч. 2 ст. 5
Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів і послуг").

Відповідно до п. 1.4. "Правил складання
і подання заявки на видачу свідоцтва
України на знак для товарів і послуг",
затверджених Наказом Державного
патентного відомства України № 116 від
28.07.1995 р. в редакції Наказу Держпатенту
№ 72 від 20.08.1997 р., (далі- Правила
складання і подання заявки на видачу
свідоцтва України на знак для товарів і
послуг), об'єктами правової охорони
можуть бути такі знаки: словесні у
вигляді слів або сполучень літер;
зображувальні у вигляді графічних
композицій будь-яких форм на площині;
об'ємні у вигляді фігур або їх
композицій у трьох вимірах; комбінації
вищезазначених позначень. Такі знаки
можуть бути виконані у будь-якому
кольорі чи поєднанні кольорів.

Право інтелектуальної власності на
торговельну марку засвідчується
свідоцтвом у випадках і порядку,
передбачених законом (ч. 1 ст. 157
Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 494 Цивільного кодексу
України та ч. 3 ст. 5 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг" також встановлено, що набуття
права інтелектуальної власності на
торговельну марку засвідчується
свідоцтвом, умови та порядок видачі
якого встановлюються законом.

Обсяг правової охорони торговельної
марки визначається наведеними у
свідоцтві її зображенням та переліком
товарів і послуг, якщо інше не
встановлено законом (ч. 2 ст. 494
Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 4 ст. 5 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг", обсяг правової охорони, що
надається, визначається зображенням
знака та переліком товарів і послуг,
внесеними до Реєстру (Державний реєстр
свідоцтв України на знаки для товарів
і послуг згідно ст. 1 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг"), і засвідчується свідоцтвом з
наведеними у ньому копією внесеного до
Реєстру зображення знака та переліком
товарів і послуг.

Суб'єктами права інтелектуальної
власності на торговельну марку є
фізичні та юридичні особи (ч. 1 ст. 493
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг", право на одержання свідоцтва у
порядку, встановленому законом, має
будь-яка особа, об'єднання осіб або їх
правонаступники.

Згідно ч. 1 ст. 424 Цивільного кодексу
України, майновими правами
інтелектуальної власності, зокрема, є
виключне право дозволяти використання
об'єкта права інтелектуальної
власності та виключне право
перешкоджати неправомірному
використанню об'єкта права
інтелектуальної власності, в тому
числі забороняти таке використання.

Як передбачено ч. 1 ст. 495 Цивільного
кодексу України та ст. 16 Закону
України "Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг", майновими правами
інтелектуальної власності на
торговельну марку, зокрема, є виключне
право дозволяти використання
торговельної марки та виключне право
перешкоджати неправомірному
використанню торговельної марки, в
тому числі забороняти таке
використання.

Частиною 3 ст. 157 Господарського
кодексу України також встановлено, що
свідоцтво надає право його
володільцеві забороняти іншим особам
використовувати зареєстровану
торговельну марку без його дозволу, за
винятком випадків її правомірного
використання.

Згідно ч. 2 ст. 157 Господарського
кодексу України, використанням
торговельної марки у сфері
господарювання визнається
застосування її на товарах та при
наданні послуг, для яких вона
зареєстрована, на упаковці товарів, у
рекламі, друкованих виданнях, на
вивісках, під час показу експонатів на
виставках і ярмарках, що проводяться в
Україні, у проспектах, рахунках, на
бланках та в іншій документації,
пов'язаній з впровадженням зазначених
товарів і послуг у господарський
(комерційний) обіг.

Використанням знака, відповідно до ч. 4
ст. 16 Закону України "Про охорону прав
на знаки для товарів і послуг",
визнається: нанесення його на будь-який
товар, для якого знак зареєстровано,
упаковку, в якій міститься такий товар,
вивіску, пов'язану з ним, етикетку,
нашивку, бирку чи інший прикріплений до
товару предмет, зберігання такого
товару із зазначеним нанесенням знака
з метою пропонування для продажу,
пропонування його для продажу, продаж,
імпорт (ввезення) та експорт
(вивезення); застосування його під час
пропонування та надання будь-якої
послуги, для якої знак зареєстровано;
застосування його в діловій
документації чи в рекламі та в мережі
Інтернет. Знак визнається
використаним, якщо його застосовано у
формі зареєстрованого знака, а також у
формі, що відрізняється від
зареєстрованого знака лише окремими
елементами, якщо це не змінює в цілому
відмітності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне
право забороняти іншим особам
використовувати без його згоди, якщо
інше не передбачено законом:
зареєстрований знак стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг;
зареєстрований знак стосовно товарів і
послуг, споріднених з наведеними у
свідоцтві, якщо внаслідок такого
використання можна ввести в оману щодо
особи, яка виробляє товари чи надає
послуги; позначення, схоже із
зареєстрованим знаком, стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг,
якщо внаслідок такого використання ці
позначення і знак можна сплутати;
позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно товарів і послуг,
споріднених з наведеними у свідоцтві,
якщо внаслідок такого використання
можна ввести в оману щодо особи, яка
виробляє товари чи надає послуги, або
ці позначення і знак можна сплутати (ч. 5
ст. 16 Закону України "Про охорону прав
на знаки для товарів і послуг").

Згідно з підпунктом "а" пункту 1 статті 19
Закону № 3689 свідоцтво може бути
визнано у судовому порядку недійсним
повністю або частково у разі
невідповідності зареєстрованого знака
умовам надання правової охорони.

За приписами абзацу п'ятого пункту 2
статті 6 Закону № 3689 згідно з цим
Законом не можуть одержати правову
охорону позначення, які є оманливими
або такими, що можуть ввести в оману
щодо товару, послуги або особи, яка
виробляє товар або надає послугу.

Відповідно до пункту 4.3.1.9 Правил до
позначень, що є оманливими або такими,
що можуть ввести в оману щодо товару,
послуги або особи, яка виробляє товар
або надає послугу, відносяться
позначення, які породжують у
свідомості споживача асоціації,
пов'язані з певною якістю, географічним
походженням товарів або послуг або з
певним виробником, які насправді не
відповідають дійсності. Позначення
може бути визнане оманливим або таким,
що здатне вводити в оману, коли є
очевидним, що воно в процесі
використання як знака не виключає
небезпеку введення в оману споживача.

Абзацом другим пункту 3 статті 6 Закону
№ 3689 передбачено, що не можуть бути
зареєстровані як знаки позначення, які
є тотожними або схожими настільки, що
їх можна сплутати із знаками, раніше
зареєстрованими чи заявленими на
реєстрацію в Україні на ім'я іншої
особи для таких самих або споріднених з
ними товарів і послуг.

Обставини, зазначені в абзаці п'ятому
пункту другому статті 6 Закону № 3689 та
в абзаці другому пункту 3 цієї ж статті
Закону, є самостійними підставами для
відмови в наданні правової охорони.

При цьому наведений припис абзацу
п'ятого пункту другого статті 6 Закону
№ 3689 є абсолютним критерієм для
відмови в наданні правової охорони та
стосується виключно змісту самого
заявленого на реєстрацію позначення
(його власної видимої оманливості),
тоді як можливість сплутування з
іншими раніше зареєстрованими або
заявленими на реєстрацію знаками інших
осіб як відносний критерій та наслідки
цього (зокрема, щодо можливості
введення в оману) мають правове
значення при застосуванні пункту 3
статті 6 та пункту 5 статті 16 Закону №
3689.

Згідно з пунктом 4 статті 5 Закону № 3689
обсяг правової охорони, що надається,
визначається зображенням знака та
переліком товарів і послуг, внесеними
до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом
з наведеними у ньому копією внесеного
до Реєстру зображення знака та
переліком товарів і послуг.

Водночас за приписами пункту 5 статті 16
Закону № 3689 свідоцтво надає його
власнику виключне право забороняти
іншим особам використовувати без його
згоди, якщо інше не передбачено цим
Законом: зареєстрований знак стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг;
зареєстрований знак стосовно товарів і
послуг, споріднених з наведеними у
свідоцтві, якщо внаслідок такого
використання можна ввести в оману щодо
особи, яка виробляє товари чи надає
послуги; позначення, схоже із
зареєстрованим знаком, стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг,
якщо внаслідок такого використання ці
позначення і знак можна сплутати;
позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно товарів і послуг,
споріднених з наведеними у свідоцтві,
якщо внаслідок такого використання
можна ввести в оману щодо особи, яка
виробляє товари чи надає послуги, або
ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
охорону прав на знаки для товарів і
послуг" свідоцтво може бути визнано у
судовому порядку недійсним повністю
або частково у разі: невідповідності
зареєстрованого знака умовам надання
правової охорони; наявності у
свідоцтві елементів зображення знака
та переліку товарів і послуг, яких не
було у поданій заявці; видачі
свідоцтва внаслідок подання заявки з
порушенням прав інших осіб.

Будь-яке посягання на права власника
свідоцтва, передбачені статтею 16 цього
Закону, в тому числі вчинення без згоди
власника свідоцтва дій, що потребують
його згоди, та готування до вчинення
таких дій, вважається порушенням прав
власника свідоцтва, що тягне за собою
відповідальність згідно з чинним
законодавством України (ч. 1 ст. 20
зазначеного Закону).

По справі судом призначалась судова
експертиза у сфері інтелектуальної
власності, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи було винесено
наступні питання:

які ознаки знаку для товарів і послуг
за свідоцтвом У країни № 131304 є
суттєвими?

які ознаки знаку для товарів і послуг
за свідоцтвом України № 48734 є
суттєвими?

чи є товари, для яких зареєстровано
знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України № 131304 та знак для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 48734
такими самими або однорідними?

чи є товари, для яких зареєстровано
знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України № 131304 та знак для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 48734
схожими настільки, що їх можна
сплутати?

чи є знак для товарів і послуг за
свідоцтвом України № 131304 таким, що може
вводити споживачів в оману щодо особи,
яка виробляє товар, станом на 26.08.2010 -
дату подання відповідачем-1 заявки № m
2010 13199?

Відповідно висновку № 83/12-53 від 24.12.2012
року суттєвими ознаками знаку для
товарів і послуг за свідоцтвом України
№ 48734 та знаку для товарів і послуг за
свідоцтвом України № 131304 є семантичні
та пов'язані з ними фонетичні ознаки. У
числі товарів 29 та 30 класів МКТП, для
яких зареєстрований знак для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 48734,
наявні ті самі товари з товаром 29 класу
МКТП "продукти сирні плавлені",
стосовно якого зареєстрований знак для
товарів і послуг за свідоцтвом України
№ 131304.

У досліджуваному випадку знак для
товарів і послуг за свідоцтвом України
№ 131304 зареєстрований для товару лише
одного виду - «продукти сирні
плавлені», що й визначає коло об'єктів
порівняння. Проте у наданих на
експертизу матеріалах справи відсутні
документально підтверджені відомості
про виробництво Позивачем (ВАТ
«Промислове підприємство «Пищепром»)
та Відповідачем (ВАТ «Новотроїцький
маслосирзавод») продуктів сирних
плавлених (в т.ч. про початки та обсяги
такого виробництва), про рецептуру
(рецептури) та склад (склади) цих
продуктів, про їх органолептичні
показники. про маркування та зовнішні
вигляди упакувань.

У зв'язку з викладеним, вирішити
питання щодо того, чи є товари, для яких
зареєстровано знак для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 131304 та
знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України № 48734 схожими настільки, що їх
можна сплутати, за наданими на
експертизу матеріалами справи не
видається можливим.

Згідно висновку № 83/12-53 від 24.12.2012 року
знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України № 131304 не є таким, що може
вводити споживачів в оману щодо особи,
яка виробляє товар, станом на 26.08.2010
дату подання Відповідачем-1 заявки № m
201013199, оскільки має розрізняльну
здатність, яка забезпечується саме
наявністю у складі знаку словесних
елементів "Нова Троя".

Враховуючи те, що через відсутність у
наданих на експертизу матеріалах
справи документально підтверджених
відомостей про виробництво Позивачем
(ВАТ «Промислове підприємство
«Пищепром») та Відповідачем (ВАТ
«Новотроїцький маслосирзавод»)
продуктів сирних плавлених (в т.ч. про
початки та обсяги такого виробництва),
про рецептуру (рецептури) та склад
(склади) цих продуктів, про їх
органолептичні показники. про
маркування та зовнішні вигляди
упакувань, вирішити питання щодо того,
чи є товари, для яких зареєстровано
знак для товарів і послуг за свідоцтвом
України № 131304 та знак для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 48734
схожими настільки, що їх можна
сплутати, судом було витребувано у
сторін відповідні відомості та
призначено додаткову судову
експертизу об'єктів інтелектуальної
власності, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи судом були
винесені питання, вирішення яких
потребує спеціальних знань та є
суттєвими для вирішення спору у даній
справі, а саме:

Чи є знак для товарів і послуг за
свідоцтвом України № 131304 схожим
настільки, що його можна сплутати зі
знаком для товарів і послуг за
свідоцтвом України № 48734 щодо
зареєстрованих товарів?

Чи є словесне позначення "Дружба", що
було раніше зареєстроване у якості
знаку для товарів і послуг за
свідоцтвом України № 48734, суттєвим
елементом знака для товарів і послуг
"Дружба Нова-Троя" за свідоцтвом
України № 131304?

Судові витрати за проведення судової
експертизи ухвалою суду покладено на
позивача - Відкрите акціонерне
товариство "Промислове підприємство
"Пищепром".

Проте, позивач, всупереч зазначеному,
вартість судової експертизи не
сплатив, у зв'язку з чим матеріали
справи були повернуті з експертизи без
виконання.

Позивач проти призначення повторної
судової експертизи об'єктів
інтелектуальної власності в судовому
засіданні 20.11.2013 року заперечив.

Позивач в письмових поясненнях поданих
в судовому засіданні 21.11.2011 року та
поясненнях від 06.02.2013 року стверджує, що
використання відповідачем - 1 знаку для
товарів і послуг "Дружба" за свідоцтвом
України № 48734 у написі "Продукт сирний
плавлений пастоподібний "Дружба - Нова
Троя" на етикетці продукції є
порушенням прав власника свідоцтва №
48734 на торгівельну марку "Дружба", що на
думку позивача, підтверджується
рішенням Господарського суду
Херсонської області від 18.10.2011 року,
яким зобов'язано відповідача-1
припинити використання у своїй
діяльності знаку для товарів і послуг
"Дружба", а реєстрація знаку "Дружба -
Нова Троя", що дублює основну частину
знака "Дружба" за свідоцтвом України №
48734 та здійснена без згоди власника чи
правоволодільця знаку "Дружба"
відповідно до приписів ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст.
20 Закону України "Про охорону прав на
знаки для товарів та послуг" є
підставою для визнання свідоцтва
України № 131304 недійсним повністю.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
(надалі - ГПК України) підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України, право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 12
від 17.10.2012 року "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних
із захистом прав інтелектуальної
власності" (далі - Постанова Пленуму
ВГСУ № 12 від 17.10.2012 року), у вирішенні
питань, пов'язаних із способами захисту
прав інтелектуальної власності,
господарським судам потрібно мати на
увазі таке. Загальні способи захисту
права інтелектуальної власності
визначені частиною другою статті 16 ЦК
України і частиною другою статті 20 ГК
України. Наведені у відповідних нормах
переліки способів захисту не є
вичерпними з огляду на вміщений у
статті 16 ЦК України припис про те, що
суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом, а у
статті 20 ГК України - положення щодо
можливості захисту права і законного
інтересу іншими способами,
передбаченими законом.

Частиною першою статті 432 ЦК України
передбачено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого права інтелектуальної власності
відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 499 Цивільного
кодексу України, права інтелектуальної
власності на торговельну марку
визнаються недійсними з підстав та в
порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 ГПКУ кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Судом встановлено, що заявка на
реєстрацію знака для товарів і послуг
"Дружба" була подана позивачем - 15.10.2003
року. Знак "Дружба" за свідоцтвом
України № 48734 був зареєстрований
Державним департаментом
інтелектуальної власності України
15.03.2005 року для товарів та послуг 29, 30 та
43 класів МКТП.

Заявка на реєстрацію знака для товарів
і послуг "Дружба - Нова Троя" була подана
відповідачем-1 - 26.08.2010 року. Знак "Дружба
- Нова Троя" за свідоцтвом України № 131304
був зареєстрований Державним
департаментом інтелектуальної
власності України 10.11.2010 року для
товарів та послуг 29 класу МКТП.

Також, суд зазначає, що матеріали
справи не містять доказів, які б
підтверджували порушення
відповідачем-1 права інтелектуальної
власності позивача на знак для товарів
і послуг "Дружба" згідно свідоцтва
України № 48734, а також позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами, в розумінні статті 34 ГПК
України, правових підстав для визнання
свідоцтва України № 131304 на знак для
товарів і послуг "Дружба - Нова Троя"
недійсним.

Як вбачається з письмових пояснень
відповідача-2, знак для товарів і послуг
"Дружба - Нова Троя" за свідоцтвом
України № 131304 був зареєстрований
Державним департаментом
інтелектуальної власності у повній
відповідності до вимог Закону України
"Про охорону прав на знаки для товарів і
послуг", при проведенні
кваліфікаційної експертизи заявлене
позначення "Дружба - Нова Троя"
перевірялося на відповідність умовам
надання правової охорони, визначеним
,Законом, зокрема, чи не є воно схожим
настільки, що його можна сплутати зі
знаками, раніше зареєстрованими чи
заявленими на реєстрацію в Україні, або
чи не є оманливими або такими, що може
ввести в оману щодо особи, яка надає
послуги, та за результатами
кваліфікаційної експертизи було
встановлено, що заявлене позначення за
заявкою № m 201013199 відповідає умовам
надання правової охорони, визначеної
Законом. Доказів протилежного,
позивачем суду не надано.

Крім того, згідно висновку експерта №
83/12-53 від 24.12.2012 року знак для товарів і
послуг за свідоцтвом України № 131304 не є
таким, що може вводити споживачів в
оману щодо особи, яка виробляє товар,
станом на 26.08.2010 дату подання
Відповідачем-1заявки № m 201013199, оскільки
має розрізняльну здатність, яка
забезпечується саме наявністю у складі
знаку словесних елементів "Нова Троя".

Посилання позивачем на рішення
Господарського суду Херсонської
області від 18.10.2011 року у справі №
16/138-пн-09, яким зобов'язано ВАТ
"Новотроїцький маслосирзавод"
припинити використання у своїй
діяльності знаку для товарів та послуг
"Дружба" не може бути підставою для
визнання недійсним повністю свідоцтва
України № 131304 на знак для товарів і
послуг "Дружба - Нова Троя", оскільки
судом не встановлено обставин, за якими
свідоцтво може бути визнано у судовому
порядку недійсним повністю або
частково.

Відповідно п. 2.5. Постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України від
26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", будь-які подані
учасниками процесу докази (в тому
числі, зокрема, й стосовно інформації у
мережі Інтернет) підлягають оцінці
судом на предмет належності і
допустимості. Вирішуючи питання щодо
доказів, господарські суди повинні
враховувати інститут допустимості
засобів доказування, згідно з яким
обставини справи, що відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не
доведено обставини та підстави, з якими
закон пов'язує визнання недійсним
свідоцтва на знак для товарів і послуг,
зокрема, щодо невідповідності
зареєстрованого знака умовам надання
правової охорони; наявності у
свідоцтві елементів зображення знака
та переліку товарів і послуг, яких не
було у поданій заявці; видачі
свідоцтва внаслідок подання заявки з
порушенням прав інших осіб.

За наведених вище обставин, суд
відмовляє у задоволенні заявлених
позивачем позовних вимог повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 03.02.2014
року.

Головуючий суддя
О.Є. Блажівська

Суддя
О.В. Марченко

Суддя
С.О.
Чебикіна