ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2014
Справа № 905/198/14

за позовом: Товариства з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
м. Білозерська

до відповідача: Державного
підприємства «Донецька залізниця» м.
Донецьк

про стягнення 4 266, 54 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: Коровін П.О. - за
довіреністю

Від відповідача: Ляшко Д.В. - за
довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, товариство з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
м. Білозерське, звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача, державного підприємства
"Донецька залізниця" м. Донецьк, про
стягнення 4 266, 54 грн. вартості нестачі
вугілля.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на:

- відвантаження ТОВ «ДТЕК
Ровенькиантрацит» 31.08.2013р. за накладною
№ 51848752 у вагонах № 60729001 та № 53533907
антрациту сорту АМ;

- встановлення нестачі вугілля в цих
вагонах на станції призначення
Добропілля, що зафіксовано у
комерційних актах БА № 786633/52 та БА №
786634/53 від 08.09.2013р.;

- умови договору № 312 - 1РА від 03.01.2012р.;

- рахунок № 2153 від 31.08.2013р.;

- ст.ст. 20, 173, 174, 193, 224, 225, 306 - 308
Господарського кодексу України (далі -
ГК);

- ст.ст. 23, 26 Закону «Про залізничний
транспорт України»;

- ст.ст. 110, 113 - 115, 129 Статуту залізниць
України (далі - Статут).

Відповідач вимоги позивача не визнав.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит»
(вантажовідправник), 31.08.2013р.
відвантажило на адресу ТДВ «Шахта
«Білозерська» (вантажоодержувач)
антрацит, сорту АМ, фракцією 13- 25 мм,
навалом, завантажений нижче бортів, у
вологому стані, маркування зроблене
двома паралельними борознами шириною
100мм за довжиною вагона з нанесенням
вапнякового розчину червоного кольору,
у вагонах № 60729001 та № 53533907 за
накладною № 51848752.

На станції призначення Добропілля
працівники залізниці за участю
представника вантажоодержувача
здійснили огляд вагонів № 60729001 та №
53533907 та завантаженого у них вантаж і
здійснили зважування цих вагонів з
вантажем. При цьому було встановлено
таке:

-у вагоні № 60729001: фактична вага брутто -
90 500 кг, тара з накладної - 23 300 кг, нетто -
67 200 кг, що менше ніж це зазначено у
накладній на 2 800 кг, розміщення
антрациту в вагоні рівномірне, нижче
рівня бортів, маркування на поверхні
вантажу нанесено вапняковим розчином
червоного кольору, над 3-м, 4-м, 5-м, 6-м, 7-м
люками поглиблення в вагоні на всю
ширину вагона поглиблення від 200мм до
300мм скосом, в місці поглиблення
маркування порушене, розвантажувальні
люка закриті, просипання вантажу не
було;

-у вагоні № 53533907: фактична вага брутто -
88 300 кг, тара з накладної - 23 000 кг, нетто -
65 300 кг, що менше ніж це зазначено у
накладній на 3 700 кг, розміщення
антрациту в вагоні рівномірне, нижче
рівня бортів, маркування на поверхні
вантажу нанесена вапняковим розчином
червоного кольору, по всій довжині
вагона скос глибиною від 200мм до 300мм на
всю ширину вагона, маркування порушене,
розвантажувальні люка закриті,
просипання вантажу не було. Все
встановлене зафіксовано у комерційних
актах БА № 786633/52 та БА № 786634/53 від
08.09.2013р.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про
залізничний транспорт" перевізники
несуть відповідальність за зберігання
вантажу з моменту його прийняття і до
видачі одержувачу в межах, визначених
Статутом залізниць України. Частиною 2
цієї ж статті встановлено, що за
незбереження (втрату, нестачу,
псування, пошкодження) прийнятого до
перевезень вантажу перевізники несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з незалежних від них причин.
Аналогічна норма викладена і в ч.1
ст.314 ГК України.

Статтею 113 Статуту залізниць України за
незбереження прийнятого до
перевезення вантажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача чи пошкодження виникли
з незалежних від них причин.

Відповідач не подав суду доказів того,
що винним у нестачі вантажу є інші
особи, аніж залізниця. Тому суд дійшов
висновку, що винним у нестачі вантажу є
саме перевізник, тобто, відповідач. У
зв'язку з цим суд вимоги позивача
задовольняє.

Крім того, спосіб реалізації дій судді
щодо витребування доказів за п.4 ст.65
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК), визначений ст.38 ГПК,
згідно якої суд витребує документи
лише за клопотанням сторін у певних
випадках - таких клопотань від сторін
не надходило. Така позиція суду
відповідає принципу змагальності
сторін, закладеного п.4 ч.3 ст.129
Конституції України.

На підставі ст.ст. 20, 173-175, 193, 224, 225, 306-308,
314 Господарського кодексу України,
ст.ст. 52, 110, 113 - 115, 129, 130 Статуту
залізниць України та керуючись ст.ст. 33,
43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

В И Р I Ш И В:

Стягнути з державного підприємства
"Донецька залізниця" (м. Донецьк, вул.
Артема, 68, ) на користь
товариства з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
(м. Білозерське, вул. Строїтельна, 17,
р/р 9491 у ПАТ «Пумб» м. Донецька, МФО
334851, ) - 4 266 грн. 54 коп.
вартості нестачі вугілля та 1 720 грн. 50
коп. витрат на сплату судового збору.

Суддя
М.І.
Забарющий

В судовому засіданні 22.01.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.
Повний текст рішення
складено та підписано 27.01.2014р.

Надруковано 1 прим.

у справу -1