м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24343/13 03.02.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація"

до комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло"

про стягнення 104 163,74 грн.

Представники сторін:

від позивача: Глотова С.О. - представник
за довіреністю № 155/1/11-5993 від 30.12.2013
року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги комунального
підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" до
комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло" про стягнення 104 163,74
грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 15.05.2012 року між ним
та комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло" укладено договір № 20
про надання послуг з технічного
обслуговування вентиляційних каналів
від газових приладів.

Позивач виконав роботи з технічного
обслуговування вентиляційних каналів
від газових приладів згідно договору,
що підтверджується актами виконаних
робіт.

Проте, відповідач не в повному обсязі
виконав умови договору щодо своєчасної
оплати за надані послуги.

У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 104 163,74 грн. з
яких: 103 922,83 грн. - основна
заборгованість, 240,91 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.12.2013 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
13.01.2014 року.

09.01.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи на
виконання вимог ухвали суду від 18.12.2013
року.

В судове засідання 13.01.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали суду від 18.12.2013 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 018.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 13.01.2014 року розгляд справи
відкладено на 03.02.2014 року.

В судовому засіданні 03.02.2014 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
суду від 18.12.2013 року не виконав, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

15.05.2012 року між комунальним
підприємством
"Київжитлоспецексплуатація" та
комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло" укладено договір №20
про надання послуг з технічного
обслуговування вентиляційних каналів
від газових приладів.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1.1 договору, виконавець
зобов'язується надати замовникові
послуги з прибирання будинків (послуги
з технічного обслуговування
вентканалів від газових приладів)
зазначені в додатку №1, що є невід'ємною
частиною договору, а замовник -
прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з п.3.1 договору, ціна договору
становить 90 640,96 грн. у тому числі ПДВ: 15
106,83 грн. Сума цього договору
визначається з урахуванням Закону
України «Про податок на додану
вартість».

Вартість одиниці ТО ВК 14,83 у тому числі
ПДВ 2,47.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
строк надання послуг: травень-грудень
2012 року.

Відповідно до статті 905 ЦК України
строк договору про надання послуг
встановлюється за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.10.1 договору, цей
договір набирає чинності з моменту
підписання і діє до 31.12.2012 року, а в
частині розрахунків до їх повного
виконання.

29.12.2012 року додатковою угодою до
договору №20 від 15.05.2012 року змінено
умови договору, а саме: керуючись п.6
статті 40 Закону України «Про
здійснення державних закупівель» про
закупівлю послуг з прибирання будинків
(послуги з технічного обслуговування
вентиляційних каналів від газових
приладів), продовжити дію договору на
строк до 2 лютого 2013 року, достатній для
проведення процедури закупівлі на
початку наступного року, в обсязі, що не
перевищує 20 відсотків від суми, а саме 18
128,19 грн. у тому числі ПДВ 3 021,37 грн.

28.02.2013 року додатковою угодою №3 до
договору №20 від 15.05.2012 року продовжено
строк до 31.03.2013 року на строк достатній
для проведення конкурсу.

Відповідно до п.4.1 договору, оплата
послуг замовником здійснюється шляхом
безготівкових розрахунків у
національній валюті України за
реквізитами учасника визначеними у
цьому договорі, протягом 30 (тридцяти)
робочих днів з дати прийняття послуг
замовником за актом
передання-прийняття послуг.

Згідно з п.4.2 договору, розрахунки з
виконавцем за надані послуги з
технічного обслуговування вентканалів
від газових приладів здійснюються
замовником щомісячно на підставі актів
приймання-передачі.

На виконання умов договору між
сторонами були підписані
уповноваженими особами сторін та
скріплені їхніми печатками акти
здачі-приймання виконаних робіт, а
саме:

-№2/327 за травень 2012 року на суму 11 330,12
грн.;

- №2/334 за червень 2012 року на суму 11 330,12
грн.;

- № 346 за липень 2012 року на суму 11 196,65
грн.;

- №2/355 за серпень 2012 року на суму 12 768,63
грн.;

- №364 за вересень 2012 року на суму 11 330,12
грн.;

- №397 за жовтень 2012 року на суму 11 300,46
грн.;

- №373 за листопад 2012 року на суму 11 330,12
грн.;

- за грудень 2012 року на суму 11 330,12 грн.;

- за січень 2013 року на суму 2 856,90 грн.;

- №2/424 за лютий 2013 року на суму 3 201,95
грн.;

- №416 за лютий 2013 року на суму 2 550,00 грн.;

- №2/431 за березень 2013 року на суму 3 397,64
грн.

Таким чином, всього було підписано
актів виконаних робіт на загальну суму
103 922,83 грн.

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Позивач направив відповідачу лист за №
155/1/11-5198 від 05.11.2013 з вимогою сплатити
заборгованість із зазначенням строку
для виконання зобов'язання, який був
отриманий останнім 08.11.2013 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення за №014.
Лист був залишений відповідачем без
відповіді, заборгованість не сплачена.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності основної заборгованості за
договором у відповідача перед
позивачем за період з травня 2012 року по
31.03.2013 року в сумі 103 922,83 грн. належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, тому позовні вимоги в
частині стягнення основного боргу
визнаються судом обґрунтовані та
такими, що підлягають задоволенню.

Також, у зв'язку з неналежним
виконанням грошових зобов'язань за
договором позивач нарахував
відповідачу пеню в розмірі 240,91 грн. за
період з 01.05.2013 року по 29.10.2013 року.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
встановлено, що кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.5 договору, замовник
за прострочення оплати виконаних робіт
сплачує виконавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
неоплачуваної суми за кожен день
прострочення..

Дії відповідача є порушенням вимог
договорів, тому є підстави для
застосування відповідальності за
умовами договору, Цивільного кодексу
України та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, суд
погоджується з розрахунком пені в
розмірі 240,91 грн. за період з 01.05.2013 року
по 29.10.2013 року. наданим позивачем і
вважає його обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст.
75, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло" (01103, м. Київ, бульвар
Дружби Народів, будинок 30/1;
ідентифікаційний код: 03366569) на користь
комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" (01001, м.
Київ, вулиця Володимирська, 51-а,
ідентифікаційний код: 03366500) суму
основного боргу в розмірі 103 922 (сто три
тисячі дев'ятсот двадцять дві) грн.. 83
коп., пеню в розмірі 240 (двісті сорок)
грн.. 91 коп., а також витрати по сплаті
судового збору в розмірі 2 083 (дві тисячі
вісімдесят три) грн. 27 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя

С.М.Мудрий