ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.14р. Справа № 20/5005/1566/2012

За скаргою: Комунального житлово -
експлуатаційного підприємства №21,
м.Дніпропетровськ

на дії державної виконавчої служби

У справі:

за позовом Прокурора Індустріального
району м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
міської ради в інтересах Комунального
виробничого житлового ремонтно -
експлуатаційного підприємства

до Комунального житлово -
експлуатаційного підприємства №21, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 453 761 грн. 82 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Стягувача - не з'явився

Боржника (Скаржника) - Чеславська Н.Г.,
представник за довіреністю № 222 від 03
червня 2013 р.

ДВС - Ванжа О.В., представник за
довіреністю № 7 від 08 січня 2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду
Дніпропетровської області надійшла
скарга на дії Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ, у якій
скаржник просить:

- Визнати протиправними дії державного
виконавця Індустріального відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Міхіної О.І. щодо
винесення постанови про стягнення
виконавчого збору від 25.07.2013р. за
виконавчим провадженням № 38179373,
згідно якої з боржника КП „ЖЕП № 21"
ДМР стягується виконавчий збір в
розмірі 30455,60 грн., та скасувати цю
постанову, як незаконну;

- Визнати протиправними дії державного
виконавця Індустріального відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Міхіної О.І. щодо
винесення постанови про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій
від 21.11.2013 р. за виконавчим провадженням
№ 38179373, згідно якої з боржника КП "ЖЕП №
21" ДМР стягуються витрати на проведення
виконавчих дій у сумі 27,15 грн., та
скасувати цю постанову, як незаконну;

- З метою повного і об'єктивного
розгляду цієї скарги витребувати у
Індустріального відділу державної
виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції виконавче
провадження №38179373.

Скаржник вважає дії державного
виконавця Індустріального відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Міхіної О.І. щодо
винесення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 25.07.2013р.
та постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
від 21.11.2013р. за виконавчим провадженням
№ 38179373 протиправними, а постанови
такими, що підлягають скасуванню,
оскільки обидві постанови винесені з
порушенням норм Закону України "Про
виконавче провадження", чим порушують
права боржника.

В порушення цих норм постанова про
відкриття виконавчого провадження від
28.05.2013р. за наказом господарського суду
Дніпропетровської області № 20/5005/1566
від 12.12.2012р., винесена державним
виконавцем Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Міхіною О.І.,
була направлена на адресу боржника
через ТОВ Укркурє'р 30.05.2013р., а отримана
боржником 03.06.2013р., про що свідчать
штамп на поштовому конверті та вхідний
штамп боржника. При цьому, строк для
добровільного виконання рішення був
встановлений 04.06.2013р., тобто постанова
була отримана за добу до спливу строку
для добровільного виконання судового
рішення, чим були порушені права
боржника. Окрім того, що боржник, не
очікуючи пред'явлення стягувачем заяви
про відкриття виконавчого провадження
до державної виконавчої служби, в
добровільному порядку сплачував
основний борг і станом на 04.06.2013р. (тобто
в строк, встановлений для
добровільного виконання) вже
перерахував на рахунок стягувача суму
35000,00 грн., чим зменшив заборгованість
до 295 556,04 грн. (документи в
підтвердження цього факту були додані
до заяви про розстрочку виконання
рішення від 03.06.13р. № 224 і є в матеріалах
справи).

05.06.2013р. за вихідним № 227 боржник
звернувся до державного виконавця
Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Міхіної О.І. з
письмовою заявою про відстрочення
виконавчих дій в зв'язку з запізним
отриманням постанови про відкриття
виконавчого провадження та зверненням
боржника до господарського суду с
заявою про розстрочку виконання
рішення від 03.06.13р. № 224. Але вказана
заява залишена державним виконавцем
без реагування.

Не зважаючи на те, що фінансовий стан
боржника повністю залежить від
надходження грошових коштів від
населення, боржник поступово сплачував
борг у добровільному порядку, але
намагався розстрочити виконання
рішення, тому двічі звертався до суду з
відповідними заявами.

Постанова державного виконавця від
25.07.2013р. про стягнення з боржника
виконавчого збору в розмірі 30455,60 грн.
за виконавчим провадженням № 38179373
також була направлена боржнику з
порушенням норм статей 28, 31 Закону
України "Про виконавче провадження".
Так, постанова була винесена державним
виконавцем 25.07.2013р., строк для
добровільного виконання боржнику був
встановлений 15.08.2013р., але фактично
направлена боржнику тільки 21.11.2013р., про
що свідчить супроводжувальний лист за
№23996. Фактично на момент винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору боржник добровільно перерахував
на рахунок стягувача борг в сумі 62000,00
грн., а на момент отримання постанови
289370,68 грн., що підтверджується
відповідними платіжними дорученнями.

Про добровільне погашення боргу
боржник неодноразово повідомляв
державного виконавця письмово з
додаванням копій платіжних доручень.

В подальшому між стягувачем і
боржником було укладено мирову угоду,
яка затверджена ухвалою
господарського суду від 12.11.2013р., згідно
якої боржник зобов'язався повністю
сплатити борг до 10.12.2013р.

З викладеного вбачається, що оскільки
державним виконавцем було порушено
порядок направлення документів
боржнику, у останнього немає обов'язку
сплачувати виконавчий збір.

Що стосується постанови державного
виконавця про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
від 21.11.2013р. за виконавчим провадженням
№ 38179373, то з цією постановою також не
згодні, оскільки витрати державного
виконавця в сумі 27,15 грн. не
підтверджені жодним фінансовим
документом. Крім того, при направленні
цієї постанови державним виконавцем
також були порушені норми ч. 5 ст. 41
Закону України "Про виконавче
провадження", згідно якої постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення, а фактично постанова була
відправлена тільки через 7 днів після
її винесення, а саме 27.11.2013р., про що
свідчить поштовий штемпель на
конверті.

ДВС скаргу заперечував, мотивуючи тим,
що 27.05.2013р. виконавчий документ
надійшов на виконання до відділу ДВС,
28.05.2013р. переданий державному виконавцю
на виконання. Відповідно до вимог ст. 3,
18, 25 Закону України "Про виконавче
провадження" (далі Закон) державним
виконавцем винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець
зазначив про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
04.06.2013р. та зазначив, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених Законом.
Дана постанова зареєстрована та
передана для відправлення поштовій
організації.

Дійсно, як свідчить поштове
повідомлення боржником постанова про
відкриття виконавчого провадження
отримана 03.06.2013р., але, відповідно до
ст. 35 Закону - за наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладання провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам. Від підприємства -
боржника така заява не надходила.
Відповідно до п.5 ст. 12 Закону сторони
зобов'язані протягом трьох робочих
днів письмово повідомити державного
виконавця про повне чи часткове
самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи. В зв'язку з тим, що
боржником в строк до 05.06.2013р. частково
була погашена заборгованість в сумі 35
000 грн., то на момент примусового
виконання рішення суду залишок боргу
склав 304 556,04 грн.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, тому 05.06.13
державним виконавцем винесена
постанова про стягнення з боржника 10%
виконавчого збору. Відповідно до вимог
ст. 31 Закону копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону.
05.06.2013р. постанова про стягнення з КП
КЖЕП № 21 Дніпропетровської міської
ради 10% виконавчого збору, в сумі 30
455,60 грн. направлена на адресу боржника
простою кореспонденцією.

В зв'язку з тим, що до відділу ДВС
надійшла заява боржника разом з
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області про
затвердження мирової угоди між
сторонами виконавчого провадження, а
виконавчий збір та витрати боржником
не сплачені, тому на адресу
підприємства - боржника була
направлена вимога з копією постанови
про стягнення з боржника 10% виконавчого
збору та витрат сплатити
заборгованість.

21.11.2013р. державним виконавцем
відповідно до вимог п.1 ст. 49 Закону, в
зв'язку з тим, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.11.2013р. по справі №
20/5005/1566/12 між сторонами виконавчого
провадження затверджена мирова угода,
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження.

Скарга була призначена до розгляду у
судовому засіданні. Її розгляд
відкладався.

Стягувач у жодне судове засідання не
з'явився, пояснень на скаргу не надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка в судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа розглядається за наявними у ній
матеріалами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4-1 ГПК України,
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України. Невиконання вимог
рішень, ухвал, постанов господарських
судів тягне відповідальність,
встановлену цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського
суду, що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України.

Згідно зі ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 35 Закону Боржнику надано право
у разі несвоєчасного одержання
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, звернутися до
державного виконавця з заявою про
відкладення виконавчих дії з власної
ініціативи на строк до десяти робочих
днів. Про відкладання провадження
виконавчих дій державний виконавець
виносить відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам. Від підприємства -
боржника така заява не надходила.

На момент примусового виконання
рішення суду залишок боргу складав
304 556,04 грн., у зв'язку з чим,
відповідно до вимог ст. 28 Закону 05.06.13
державним виконавцем винесена
постанова про стягнення з боржника 10%
виконавчого збору. Відповідно до вимог
ст. 31 Закону, 05.06.2013р. постанова про
стягнення з КП КЖЕП № 21
Дніпропетровської міської ради 10%
виконавчого збору, в сумі 30 455,60 грн.
направлена на адресу боржника простою
кореспонденцією.

Також, у зв'язку з надходженням до
відділу ДВС заяви боржника разом з
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області про
затвердження мирової угоди між
сторонами виконавчого провадження, а
виконавчий збір та витрати боржником
залишилися не сплаченими, на адресу
підприємства - боржника була
направлена вимога з копією постанови
про стягнення з боржника 10% виконавчого
збору та витрат сплатити
заборгованість. 21.11.2013р. державним
виконавцем відповідно до вимог п.1 ст. 49
Закону, в зв'язку з тим, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.11.2013р. по справі №
20/5005/1566/12 між сторонами виконавчого
провадження затверджена мирова угода,
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження.

На підставі викладених обставин, суд
погоджується з позицією ДВС та вважає,
що постанова про стягнення виконавчого
збору від 25.07.2013р. за виконавчим
провадженням № 38179373 та постанова про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій від 21.11.2013р. винесені
правомірно, тому підстави для визнання
протиправними дії державного
виконавця Індустріального відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління відсутні.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Комунального
житлово - експлуатаційного
підприємства №21 на дії
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам та ДВС.

Суддя С.Г. Юзіков