ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

29.01.2014
Справа № 907/1200/13

Розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного
товариства „Концерн Галнафтогаз", м.
Львів

До відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево

Про стягнення 8048,91 грн., з яких 1612,90 грн.
заборгованість по орендній платі, 5739,27
грн. заборгованість по комунальних
платежах, а також 696,74 грн. річні,

Головуючий суддя Якимчук Л.М.

За участю представників сторін:

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - ОСОБА_3, довіреність
від 12.08.2013.

Суть спору: Позивач, Публічне
акціонерне товариство „Концерн
Галнафтогаз", м. Львів, звернувся до
суду з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево,
про стягнення 8048,91 грн., з яких 1612,90 грн.
заборгованість по орендній платі, 5739,27
грн. заборгованість по комунальних
платежах, а також 696,74 грн. річні.

Позивач просить задоволити позовні
вимоги у повному обсязі з підстав,
вказаних в позовній заяві.

Зазначає, що заборгованість
відповідача по орендній платі у
розмірі 1612,90 грн., заборгованість по
комунальних платежах у розмірі 5739,27
грн., також підставність нарахування
річних у розмірі 696,74 грн. повністю
підтверджені поданими доказами,
зокрема, Договором оренди від 22.10.2009
№1/1-5-09/7, Додатковою угодою про
пролонгування договору, специфікацією
до Договору оренди, Актом
приймання-передачі об'єкта оренди
орендарю в рамках договору оренди,
розрахунками заборгованості, актами
виконаних робіт.

У дане судове засідання позивач явку
уповноваженого представника не
забезпечив, вимоги ухвали суду від
15.01.2014 не виконав, а саме - письмових
пояснень стосовно заяви відповідача
про застосування строків позовної
давності не подав.

Відповідачем 15.01.2014 було подано до суду
заяву про застосування строку позовної
давності та про відмову у позові у
зв'язку зі спливом такого.

Звертає також увагу суду на
ненадходження на адресу орендаря
рахунків на оплату комунальних послуг
в розмірі 5739,27 грн. всупереч змісту п.
3.3.6 Договору оренди від 22.10.2009 №1/1-5-09/7.

Заслухавши у попередніх судових
засіданнях пояснення представників
сторін та вивчивши матеріали справи,
суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством
„Концерн Галнафтогаз", м. Львів
(орендодавеь, далі - позивач) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, м.
Мукачево (орендар, далі - відповідач)
укладено Договір оренди №1/1-5-09/7 від 22
жовтня 2009 року, відповідно до умов
якого орендодавець передав, а орендар,
прийняв приміщення кафе загальною
площею - 60 кв.м. (в т.ч. торгівельною
площею - 31 кв.м.), розташоване на
автозаправній станції №2 за адресою
АДРЕСА_1 (далі - об'єкт оренди) (пункт 1.1
Договору).

Опис об'єкта оренди, що є предметом
зазначеного Договору, викладений у
специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору. Факт передачі
об'єкта оренди в користування орендарю
підтверджується Актом
прийому-передачі об'єкта оренди від
22.10.2009, який був підписаний сторонами
відповідно до п.1.1., 2.1. Договору та є
невід'ємною його частиною.

Відповідно до п. 3.3.5. орендар
зобов'язаний сплачувати орендодавцю
орендну плату на умовах, визначених у
розділі 4 цього договору.

Згідно з пунктом 4.1 Договору за
користування об'єктом оренди орендар
зобов'язаний сплачувати орендодавцю
орендну плату у розмірі 5000, 00 грн. (п'ять
тисяч гривень 00 копійок). Оплата за
оренду згідно з вказаним пунктом
Договору проводиться орендарем
авансовим платежем за кожен наступний
місяць терміну оренди незалежно від
наслідків господарської діяльності.
Платежі орендар зобов'язаний
здійснювати щомісячно до 22 числа
місяця включно.

Крім того, до обов'язків орендаря
згідно з п.3.3.6. Договору відноситься
здійснення оплати комунальних послуг
за користування електроенергією за
показами приладів обліку, а у випадку -
відсутності таких - згідно з наданими
рахунками.

У акті прийому передачі об'єкта оренди
зазначений показник електролічильника
на момент його складання - 065687 кВТ.

На виконання згаданих пунктів Договору
відповідачу було нараховано до сплати
1612,90 грн. орендної плати, 5739,27 грн.
заборгованості по комунальних
платежах, які він не сплатив, що є
підставою для звернення до
господарського суду для стягнення
вказаної заборгованості.

Також відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховано
три відсотки річних у розмірі 696,74 грн.

За положеннями Договору орендар
зобов'язується повернути об'єкт оренди
орендодавцю. Факт такого повернення
об'єкта оренди буде підтверджено
сторонами шляхом підписання Акту про
його повернення (п.2.4. Договору).

Сторонами в процесі розгляду справи
було підтверджено повернення об'єкту
оренди орендодавцю, однак Акту про його
повернення вони не надали.

Відповідно до частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу
України передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму,
частиною 5 цієї ж статті встановлено, що
плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Частиною 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством,
а у частині 3 зазначено, що орендна
плата встановлюється у грошовій формі.

Матеріалами справи (а саме - Договором
оренди від 22.10.2009 №1/1-5-09/7, Додатковою
угодою про пролонгування договору,
специфікацією до Договору оренди,
Актом приймання-передачі об'єкта
оренди орендарю, розрахунками
заборгованості, актами виконаних
робіт, рахунками на оплату комунальних
послуг, у яких вказано кінцевий строк
оплати) повністю підтверджено, що у
відповідача утворилася заборгованість
перед позивачем на суму 8048,91 грн., з яких
1612,90 грн. заборгованість по орендній
платі, 5739,27 грн. заборгованість по
комунальних платежах.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України позивач нарахував
відповідачеві 696,74 грн. річних за
прострочення платежу.

Разом з тим, Відповідачем 15.01.2014 було
подано до суду заяву про застосування
строку позовної давності.

За приписами ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

У відповідності до ст. 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 Цивільного кодексу України).

Пунктами 1, 5 ст. 261 Цивільного кодексу
України передбачено, що перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до п. 9.3. Договору, останній
набирає чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками і діє до 22.12.2009 року.

Пунктом 9.6. передбачено, що після
закінчення терміну оренди орендар,
який належним чином виконував свої
обов'язки, за інших рівних умов, має
переважне право на продовження
договору.

Згідно з положеннями Додаткової угоди
від 22.12.2009 року про пролонгацію
Договору оренди сторони підтверджують,
що умови вищевказаного договору
залишаються незмінними з 23.12.2009 року до
22.11.2010 року.

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою 29.11.2013 року, про що свідчить
штамп органу поштового зв'язку на
конверті.

Однак, з розрахунку позивача,
перевіреного судом, видно, що часткова
заборгованість по орендній платі за
вересень 2010 року складає1612,90 грн. (з
нарахованих 5000 грн.), яка повинна була
бути оплачена відповідно до п. 4.1
Договору до 22 числа місяця, за який
здійснюється оплата.

Отже, 23.09.2013 року сплила позовна
давність щодо стягнення орендної
плати.

Що стосується сплати комунальних
платежів, нарахованих за жовтень 2009
року - вересень 2010 року, то така сплила
відповідно у листопаді 2012 року, грудні
2012 року, січні 2013 року, лютому 2013 року,
березні 2013 року, квітні 2013 року, травні
2013 року, червні 2013 року, липні 2013 року,
серпні 2013 року, вересні 2013 року і жовтні
2013 року.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості по орендній платі за
Договором оренди №1/1-5-09/7 від 22 жовтня
2009 року в розмірі 1612,90 грн., а також 5739,27
грн. заборгованості по комунальних
платежах задоволенню не підлягають у
зв'язку із спливом позовної давності,
про застосування якої заявлено
відповідачем.

Зі спливом позовної давності за
вимогою про сплату за оренду майна та
комунальні послуги сплила і позовна
давність стосовно додаткової вимоги
про сплату процентів, нарахованих на
підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України. Отже, з цих же підстав належить
відмовити і у стягненні 696,74 грн. річних.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України та п.4.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 „Про деякі питання
практики застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України" в разі відмови у позові
повністю витрати з оплати судового
збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82- 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 31.01.14.

Суддя
Л. М. Якимчук