номер провадження справи 12/56/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014
Справа № 908/3781/13

Суддя Господарського суду Запорізької
області Смірнов О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
господарського суду справу № 908/3781/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "МД ІСТЕЙТ", м.
Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про стягнення 176210,33 грн.

за участю представників:

від позивача - Фалькінштерн В.В.,
довіреність від 30.12.13 р.

- Пішук О.С., довіреність від 30.12.13 р.

від відповідача - ОСОБА_4, договір від
01.12.13 р.

від Заводського відділу державної
виконавчої служби - Кеніх О.Й.,
довіреність № 1013 від 28.01.14р., Денисенко
Г.С., довіреність № 1014 від 28.01.14р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "МД ІСТЕЙТ"
звернулося до Господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
Договором купівлі-продажу № ЗСП МД-000047
від 08.06.07 р. в сумі 176210,33 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 17.01.2014 року за
клопотанням представників сторін
строк розгляду справи був продовжений
на підставі ст. 69 ГПК України до 03.02.2014
року.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги та
наполягали на їх задоволенні.

Відповідач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 у відзиві на
позовну заяву проти позову заперечує,
мотивуючи свою позицію наступним:

- вказує, що надані позивачем до
суду розрахунки заборгованості не
відповідають дійсності, оскільки
суперечать письмовим матеріалам,
відповідні акти не містять
обґрунтованого розрахунку, до позовної
заяви не додано належних та допустимих
доказів в підтвердження розміру
заборгованості в сумі 191848,73 грн.;

- вважає, що розрахунок боргу
здійснений не коректно та
безпідставно, оскільки не
підтверджений первинними фінансовими
документами;

- відповідач також заперечує
наявність суми боргу в розмірі 92144,82
грн., зокрема вказує, що зазначена
заборгованість не рахується у нього та
взагалі її походження є незрозумілим.

В письмових поясненнях, наданих суду
24.12.2013 року, відповідач зазначив, що
сума його загальної заборгованості
перед позивачем становить 29960,86 грн., у
зв'язку з чим вважає, що позовні вимоги
у даній справі підлягають частковому
задоволенню в розмірі 29960,86 грн. В
підтвердження такого розміру
заборгованості останній надав суду акт
звіряння взаємних розрахунків за
період з 01.06.2012 року по 23.12.2013 року.

Позивач в свою чергу з розрахунком
відповідача не погодився та в своїй
заяві № 3 від 30.01.2014 року зазначає, що
останній не відповідає фактичним
обставинам взаємовідносин сторін.
Зокрема, вказує, що в акті звіряння
вказані оплати, здійснені також за
іншим договором, який не є предметом
позову у даній справі, а саме за
договором № ЗСПМД-000021 від 12.01.2011р., тому
висновки за підсумковим результатом
цього акта звірки зроблені невірно,
оскільки акт є неповним. Просить суд
врахувати всі надані ТОВ «МД Істейт»
документи, які підтверджують
заборгованість відповідача в розмірі,
зазначеному в позовній заяві.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, надавши
правову кваліфікацію відносинам
сторін і виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду
справи, приймаючи до уваги доводи
позивача та заперечення відповідача,
суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 08.06.2007 року між
Закритим акціонерним товариством «МД
Груп», далі - Продавець, та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1, далі -
Покупець, укладено договір
купівлі-продажу № ЗСП МД-000047 (далі -
Договір).

Додатковою угодою № 1 від 04.07.2007 року до
Договору змінено найменування
продавця - ЗАТ «МД Груп» на ТОВ «МД
Істейт» у зв'язку з реорганізацією ЗАТ
«МД Груп» шляхом перетворення в ТОВ «МД
Істейт».

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець
продає або зобов'язується продати
Покупцю, а Покупець приймає або
зобов'язується прийняти та оплатити
металопродукцію виробництва ВАТ
«Запоріжсталь», продукцію власного
виробництва Продавця та іншу продукцію
(далі - Продукція) на умовах чинного
договору.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування,
сортамент, кількість, ціна Продукції
зазначається в специфікаціях, які є
невід'ємною частиною даного Договору.

Загальна ціна договору формується із
загальної вартості Продукції, яка
оплачена та отримана Покупцем від
Продавця протягом строку дії чинного
договору. (п. 1.3. Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що
поставка Продукції Покупцю
здійснюється на умовах EXW ВАТ
«Запоріжсталь» або EXW СМЦ м. Запоріжжя
(згідно з «Інкотермс-2000»).

Умовами пунктів 3.3., 3.5., 3.6. Договору
передбачено, що у разі готовності
Продукції до поставки Продавець
направляє Покупцю повідомлення із
зазначенням дати відвантаження.
Покупець зобов'язаний прийняти
Продукцію в день відвантаження,
зазначений в повідомленні. Продавець
зобов'язується надати Покупцю
Продукцію протягом 45 (сорока п'яти) днів
від дати заявки Покупця на дану партію
Продукції, а Покупець зобов'язується
прийняти та вивезти дану продукцію зі
складу Продавця (ВАТ «Запоріжсталь», м.
Запоріжжя, СМЦ) протягом трьох робочих
днів з моменту отримання повідомлення.
Датою поставки Продукції є дата
приймання Продукції на складі
Продавця, зазначена у відповідній
товарній, товарно-транспортній
накладній.

Відповідно до п. 4.1. - 4.3. Договору
Продавець у строк, який не перевищує
трьох календарних днів від дати заявки
Покупця, направляє Покупцю рахунок на
оплату відповідної партії продукції.
Покупець на умовах відстрочки платежу
оплачує Продавцю вартість кожної
партії продукції, що поставляється, за
даним договором згідно з рахунками
Продавця. Оплата кожної партії
продукції повинна бути здійснена
Покупцем протягом 30-ти календарних
днів з дати поставки продукції.

Умовами додаткової угоди № 7 від 27.12.2011
року до Договору строк дії останнього
продовжено до 31.12.2012 року.

В забезпечення виконання відповідачем
зобов'язань за договором
купівлі-продажу № ЗСП МД-000047
від 08.06.2007р., а також усіх додаткових
угод до нього, між Товариством з
обмеженою відповідальністю «МД
Істейт» (далі - заставодержатель) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(далі - заставодавець) був укладений
договір застави рухомого майна № ВМС
947902 від 31.03.2009р. (далі - договір застави).

З врахуванням внесення змін до
договору застави умовами п. 1.1.
останнього передбачено, що
заставодавець зобов'язався виконувати
умови договору купівлі-продажу на суму,
що не може перевищувати 200000,00 грн.
(двісті тисяч гривень, 00 копійок) при
кожному постачанні продукції у
відповідності до умов договору № ЗСП
МД-000047 від 08.06.2007 року (п.3.10) з кінцевим
терміном сплати до 31.12.2012 року (тридцять
першого грудня дві тисячі дванадцятого
року), а також виконання інших умов
договору купівлі-продажу, в тому числі
сплати штрафних санкцій у розмірі і
випадках, передбачених договором
купівлі-продажу, витрат, пов'язаних зі
зверненням стягнення на предмет
застави, збитків, завданих порушенням
договору купівлі-продажу або умов
цього договору та усі інші можливі
збитки заставодержателя. Звернення
стягнення на предмет застави має місце
і при невиконанні умов договору
купівлі-продажу, а саме п. 4.3., за раніше
вказаного терміну в разі прострочення
сплати заставодавцем вартості
будь-якої партії продукції.

Згідно з п. 1.2. договору застави
заставодержатель має перевагу перед
іншими кредиторами заставодавця у разі
невиконання заставодавцем зобов'язань
по договору купівлі-продажу, на
звернення стягнення на предмет
застави.

Предметом застави згідно зазначеного
договору є рухоме майно (виробниче
обладнання), яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, а саме: кран мостовий
електричний 10/3т25-16,5, заводський НОМЕР_2,
рік виготовлення 1973. Все, що є
приналежністю предмету застави
наслідує його правову долю (п. 1.3.
договору застави).

Пунктом 1.5. договору застави
передбачено, що заставлене майно
оцінено сторонами по ринковій вартості
на суму 154545,00 грн. (сто п'ятдесят чотири
тисячі п'ятсот сорок п'ять грн., 00
копійок).

Відповідно до п. 4.1. договору застави
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
у судовому (позасудовому) порядку або
шляхом вчинення виконавчого напису
нотаріусу та його реалізацію у
наступних випадках:

- якщо у момент настання строку
виконання зобов'язань за договором
купівлі-продажу вони не будуть
виконані, а саме: при повній або
частковій несплаті заставодавцем
рахунків заставодержателя відповідно
до умов договору купівлі-продажу та
додаткових угод до нього; та/або при
несплаті або частковій несплаті в
строк сум штрафних санкцій;

- у разі припинення (розірвання)
договору купівлі-продажу чи відмови
заставодержателя від продажу
продукції, якщо в результаті
зазначеного залишились не виконаними
зобов'язання заставодавця за договором
купівлі-продажу;

- невиконання заставодавцем будь-якого
із зобов'язань за цим договором;

- у разі смерті заставодавця;

- невиконання заставодавцем будь-якого
із зобов'язань за договором
купівлі-продажу;

- встановлення невідповідності
дійсності відомостей, що містяться в
цьому договорі та в договорі
купівлі-продажу.

Згідно з п. 4.3. договору застави при
недостатності одержаної від
реалізації предмета застави суми для
погашення зобов'язань заставодавця,
заставодержатель має право
задоволення недостатньої суми за
рахунок іншого майна заставодавця.

Умовами п. п. 5.1, 5.2. договору застави
визначено, що він набуває законної сили
після його нотаріального посвідчення
та діє до повного виконання обов'язків
покупця за договором купівлі-продажу.

У зв'язку з невиконанням відповідачем в
повному обсязі своїх зобов'язань по
оплаті отриманої в період з 01.05.2012р. по
17.08.2012р. продукції за договором, позивач
звернувся до приватного нотаріуса,
який здійснив виконавчий напис № 3069
від 07.11.12р. про звернення стягнення на
заставлене майно - кран мостовий
електричний. За рахунок коштів від
реалізації вищезазначеного майна
запропоновано задовольнити вимоги ТОВ
"МД ІСТЕЙТ" в розмірі: сума боргу - 191848,73
грн., 3 % річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання - 911,90
грн., пеня за прострочення оплати
поставленої продукції - 4548,90 грн., що
становить 197309,53 грн., а також стягнути
із заставодавця на користь
заставодержателя витрати по вчиненню
виконавчого напису в сумі 1700,00 грн.
Разом за виконавчим написом підлягають
задоволенню вимоги в розмірі 199009,53 грн.

Виконавчий напис був пред'явлений
позивачем для примусового виконання до
Заводського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції.

Заводським відділом державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції прийнято
постанову від 23.11.12 року ВП № 35355733 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
напису нотаріуса № 3069 від 07.11.12р.,
здійснено опис, арешт та проведено
аукціон з реалізації арештованого
майна. Майно передано переможцю
аукціону згідно акту
приймання-передавання № 619 від 23.10.2013
року.

Відповідно до розпорядження
державного виконавця Заводського
відділу державної виконавчої служби №
35355733/7 від 24.10.2013р. при примусовому
виконанні виконавчого напису від
реалізації заставленого майна
вирішено перерахувати на користь ТОВ
«МД Істейт» кошти в розмірі 22799,20 грн.

Позивач в позові вказує, що враховуючи
суму коштів, яка буде отримана від
реалізації заставленого майна згідно
розпорядження органу державної
виконавчої служби, заборгованість
відповідача за договором складає 176210,33
грн. Просить стягнути з відповідача
зазначену суму заборгованості.

З метою з'ясування питання щодо
виконання виконавчого напису
нотаріуса № 3069 від 07.11.12р., зокрема на
якій стадії знаходиться виконавче
провадження та в якому обсязі
проведено його виконання, суд,
керуючись ст. 30 ГПК України, ухвалою від
17.01.2014 року викликав в судове засідання
для дачі пояснень уповноваженого
представника Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції.

В судовому засіданні представники
Заводського відділу державної
виконавчої служби надали матеріали
виконавчого провадження № ВП 35355733 щодо
виконання виконавчого напису
нотаріуса.

З наданих представниками органу
державної виконавчої служби
документів вбачається, що державним
виконавцем в рамках виконавчого
провадження № ВП 35355733 були здійснені
наступні виконавчі дії: постановою від
23.11.2012 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
напису нотаріуса, складений акт опису
та арешту майна від 06.02.2013 року на кран
мостовий електричний, який є предметом
застави, постановою від 21.02.2013 року був
призначений експерт, суб'єкт оціночної
діяльності - суб'єкт господарювання для
участі у виконавчому провадженні з
метою оцінки заставленого рухомого
майна, а також згідно протоколу
проведення аукціону № 05/185/13/А-1 від
21.10.2013 року заставлене майно було
реалізоване за ціною 25388,00 грн. та
передано переможцю аукціону за актом
приймання-передавання № 619 від 23.10.2013 р.,
копія якого міститься в матеріалах
справи.

З метою примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса № 3069 від
07.11.12р. державним виконавцем
Заводського відділу державної
виконавчої служби було прийнято
розпорядження № 35355733/7 від 24.10.2013 року,
за яким вирішено перерахувати грошові
кошти в розмірі 22799,20 грн., отримані від
реалізації заставленого майна, на
користь ТОВ «МД Істейт».

Представники органу державної
виконавчої служби також пояснили, що
станом на даний час зазначене
виконавче провадження не закінчено у
зв'язку з тим, що вищевказане
розпорядження державного виконавця
про перерахування на користь ТОВ «МД
Істейт» коштів від реалізації
заставленого майна в розмірі 22799,20 грн.
не виконано Управлінням державної
казначейської служби України в
Заводському районі м. Запоріжжя.

Представники позивача також в судовому
засіданні підтвердили той факт, що
станом на даний час виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого напису нотаріуса не
закінчене, кошти в розмірі 22799,20 грн. ТОВ
«МД Істейт» не перераховані. Вважають,
що наявність незакритого виконавчого
провадження не може бути перешкодою
для вирішення даного спору та
наполягають на задоволенні заявлених
позовних вимог.

Таким чином, станом на день розгляду
даної справи, в рамках виконавчого
провадження з врахуванням реалізації
предмета застави виконавчий напис
нотаріуса виконаний частково на суму
22799,20 грн. Отже, залишок заборгованості
відповідача, розмір якої встановлений
нотаріусом у виконавчому написі, за
договором купівлі-продажу № ЗСП МД-000047
від 08.06.2007 року становить 176210,33 грн.

Втім, відповідачем невиконані
зобов'язання щодо погашення залишку
існуючої заборгованості за договором
купівлі-продажу № ЗСП МД-000047 від
08.06.2007р. згідно виконавчого напису
нотаріуса, внаслідок чого за ним
рахується борг в розмірі 176210,33 грн.,
який позивач намагається стягнути.

Стосовно заперечень відповідача щодо
розміру заборгованості, яка
пред'явлена позивачем в розрахунку до
стягнення, суд зауважує, що розмір
заборгованості відповідача
встановлений нотаріусом безпосередньо
у виконавчому написі. Зазначений
виконавчий напис відповідачем не
оскаржений, а тому є чинним належним
доказом, який підтверджує розмір боргу
останнього.

З приводу акту звіряння, наданого
відповідачем до матеріалів справи, за
яким сума його боргу становить 29960,86
грн., суд зауважує, що в цьому акті
вказані оплати, здійснені також за
іншим договором, який не є предметом
позову у даній справі, а саме за
договором № ЗСПМД-000021 від 12.01.2011р., тому
даний документ не приймається судом до
уваги.

Враховуючи вищевикладене, заперечення
відповідача розцінюються судом як
безпідставні, необґрунтовані та такі,
що не спростовують факту порушення
останнім своїх зобов'язань за
договором.

Судом досліджені правові норми, які
підлягають застосуванню у спірних
відносинах сторін. За своєю правовою
природою між сторонами було укладено
договір купівлі-продажу, виконання
зобов'язань за яким забезпечено
умовами договору застави рухомого
майна. Відповідно до вимог
Господарського кодексу України
договір вважається укладеним у випадку
досягнення сторонами умов щодо його
предмету, строку та ціни. Сторони
досягли всіх суттєвих умов відносно
вказаних видів договорів, а тому
відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 572, 655 ЦК
України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він
вважається укладеним згідно частини 7
статті 181 ГК України, а саме подія, до
якої прагнули сторони відбулася.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 572 ЦК України визначено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до абзаців 1, 6, 7 ст. 20 Закону
України «Про заставу» № 2654-ХІІ від
02.10.1992 року заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором. Звернення
стягнення на заставлене майно
здійснюється за рішенням суду або
третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави. Реалізація
заставленого майна, на яке звернено
стягнення, провадиться державним
виконавцем на підставі виконавчого
листа суду або наказу господарського
суду, або виконавчого напису
нотаріусів у встановленому порядку,
якщо інше не передбачено цим Законом
чи договором.

Згідно з положеннями частин 1 ст. 87 та
ст. 88 Закону України «Про нотаріат» №
3425-ХІІ від 02.09.1993 року для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість. Нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Статтею 90 вищезазначеного закону
визначено, що стягнення за виконавчим
написом провадиться в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606-ХІV
від 21.04.1999 року виконавчі написи
нотаріусів є виконавчими документами,
які відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою.

Частинами 1, 2, 5, 6 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що звернення стягнення на
заставлене майно в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. У разі
якщо коштів, що надійшли від реалізації
заставленого майна, недостатньо для
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на
заставлене майно, такий документ
повертається
стягувачу-заставодержателю в порядку,
встановленому пунктом 8 частини першої
статті 47 цього Закону. Реалізація
заставленого майна здійснюється в
порядку, встановленому цим Законом. За
рахунок коштів, що надійшли від
реалізації заставленого майна,
здійснюються утримання, передбачені
статтею 43 цього Закону, після чого
кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя.

Статтею 11 цього ж закону визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріали справи свідчать, що орган
державної виконавчої служби, діючи у
відповідності з вимогами Закону
України «Про виконавче провадження», в
рамках виконавчого провадження вчинив
в повному обсязі всі передбачені цим
законом виконавчі дії, спрямовані на
виконання виконавчого документа -
виконавчого напису нотаріуса, за яким
було запропоновано звернути стягнення
на конкретне рухоме майно, а саме: кран
мостовий електричний. В результаті
здійснення виконавчих дій заставлене
майно, тобто кран мостовий електричний,
було реалізовано, а вимоги
заставодержателя згідно розпорядження
державного виконавця №
35355733/7 від 24.10.2013р. частково задоволені в
розмірі 22799,20 грн. Залишок
заборгованості, яка не була задоволена
за рахунок реалізації заставленого
майна в розмірі 176210,33 грн., відповідачем
не відшкодована.

В силу загальної норми, передбаченої у
статті 599 ЦК України, та спеціальної
норми, визначеної у частині першій ст.
193 ГК України, суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК
України визначено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Втім, ніякі докази
не мають для суду заздалегідь
встановленої сили і оцінюються судом в
розумінні вимог статті 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення
з боку відповідача своїх зобов'язань за
договором купівлі-продажу № ЗСП МД-000047
від 08.06.2007р. щодо не здійснення оплати
за отриману продукцію в повному обсязі
та наявність заборгованості, розмір
якої встановлений виконавчим написом
нотаріуса № 3069 від 07.11.12р., а наявність
залишку боргу за договором в сумі 176210,33
грн. підтверджено матеріалами
виконавчого провадження, долученими до
матеріалів справи. Відповідач доказів
оплати залишку боргу суду не надав,
заявлених до нього вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" про
стягнення з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 заборгованості за Договором
купівлі-продажу № ЗСП МД-000047 від 08.06.07 р.
в сумі 176210,33 грн. обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача у справі -
Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1
відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
30.01.2014 року згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 530, 572, 599, 629, 638, 639, 655 ЦК України, ст. ст.
180, 181, 193 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч. 3
ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ"
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_3 в
АТ «Родовід Банк» м. Київ, МФО 321712,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "МД ІСТЕЙТ", 49051, м.
Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд.
1, п/р № 1430 в ПАТ «БТА Банк», МФО
321723, , заборгованість в
сумі 176210 (сто сімдесят шість тисяч
двісті десять) грн. 33 коп., витрати по
сплаті судового збору в сумі 3524 (три
тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 21
коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 04.02.2014 року

Суддя

О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.