м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"
до Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго Україна"
про відшкодування шкоди в
порядку регресу в сумі 2 071,55 грн.
Суддя: Домнічева І.О.
Від позивача: Пасічна Н.В. - за дов.
Від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
страхова група" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 2 071,55 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
14.01.14р. через відділ діловодства суду
позивачем подано додаткові матеріали
по справі.
14.01.14р. через відділ діловодства суду
відповідачем подано відзив на позовну
заяву в якому проти позову заперечує.
Розпорядженням Голови
господарського суду міста Києва від
14.01.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Домнічевої І.О. на лікарняному, справу
передано для розгляду судді
Ухвалою від 14.01.14р. суддя
Літвінова М.Є. прийняла справу до
провадження та призначила до розгляду
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
27.01.2014р. в зв'язку з виходом судді
Домнічевої І.О. з лікарняного та з метою
дотримання процесуальних строків, було
вирішено передати дану справу для
розгляду судді Домнічевій І.О.
В судовому засіданні 04.02.14 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.07 року між ЗАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група»
правонаступником якого є позивач та
Марченко А.В. укладено Договір № 28-2805-0380
добровільного страхування, за яким
позивачем застраховані майнові
інтереси, пов'язані з експлуатацією
наземного транспортного засобу,
зокрема, автомобіля "ВАЗ 21099", державний
реєстраційний номер АА 0798 ВО.

20.02.08р. в м. Києві на паркувальному
майданчику «НВЦ» трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
наземного транспортного засобу "ВАЗ
21099", державний реєстраційний номер АА
0798 ВО, який належить та під керуванням
Марченко А.В., та наземного
транспортного засобу автомобіля
"Хюндай ", державний реєстраційний
номер АА 9540 ЕН, під керуванням
Яворської О.В., внаслідок чого
відбулося пошкодження автомобілів, що
підтверджується довідкою ДАІ.

Постановою Дніпровськорго районного
суду м. Києва від 21.02.08 року у справі №
3-6235/08 р. встановлено порушення
Яворською О.В. п. 12.1, 13.1. Правил
дорожнього руху України, Мальчика Г.Д.
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КупАП.

Відповідно до умов Договору
страхування, враховуючи
рахунок-фактуру №СФ-0200615 від 28.02.08р., на
підстві Страхового акту № 11845Т від
19.03.2008 Позивачем було розраховано та
виплачено Страхувальнику (власнику)
Застрахованого автомобіля страхове
відшкодування в сумі 2 071,55 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№74557 від 24.03.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 988 Цивільного
кодексу України страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів, як тільки
стане відомо про настання страхового
випадку, вжити заходів щодо оформлення
всіх необхідних документів для
своєчасного здійснення страхової
виплати страхувальникові; у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України,
з урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Як свідчать матеріали справи, цивільна
відповідальність страхувальника
транспортного засобу автомобіля
"Хюндай ", державний реєстраційний
номер АА 9540 ЕН, Яворської О.В.,
застрахована відповідачем згідно з
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВВ/3376882.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову
відповідальність осіб, які на законній
підставі користуються автомобілем
марки "Хюндай ", державний
реєстраційний номер АА 9540 ЕН,
застраховано відповідачем, що
підтверджується полісом № ВВ/3376882, то
саме відповідач зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу
в порядку регресу в межах ліміту
відповідальності.

Статтею 257 Цивільного кодексу України
встановлена загальна позовна давність
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 зазначеного
Кодексу позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Частиною 6 статті 261 Цивільного кодексу
України встановлено, що за регресними
зобов'язаннями перебіг позовної
давності починається від дня виконання
основного зобов'язання.

Виплату страхового відшкодування
здійснено позивачем 24.03.08 р., отже строк
позовної давності для позову про
стягнення в порядку регресу
виплаченого страхового відшкодування,
сплинув до звернення позивача з даним
позовом, який було подано до
господарського суду 16.12.13 р., про що
відповідачем у справі зроблено заяву
до винесення рішення.

У позовній заяві позивач не просить
відновити строк позовної давності та
не наводить поважних причин пропущення
строку позовної давності.

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача в порядку
регресу виплаченого страхового
відшкодування задоволенню не
підлягають.

Згідно з ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються судом на позивача
у справі.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.02.2014р.

Суддя
І.О.Домнічева