ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.Справа № 922/3846/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Діваріо", с. Іванів
Калинівського району Вінницької
області, до фізичної особи
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, про
стягнення 307255, 00 грн. за участю
представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Діваріо", звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою, до
відповідача, фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, про стягнення
грошових коштів в сумі 307255,00 грн., які
були перераховані позивачем на рахунок
відповідача в якості попередньої
оплати за товар згідно Договору
поставки № 1/2 від 20.09.2010р. Позивач також
просить стягнути з відповідача витрати
з оплати судового збору в сумі 6145,10 грн.

У судове засідання 12.12.2013р. представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи позивач був
повідомлений ухвалою суду, отримання
якої підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Від позивача через канцелярію суду
16.01.2014р. факсом надійшла заява, в якій
позивач просить розглядати справу за
відсутності його представника.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
особисто під розпис у судовому
засіданні 12.12.2013р. Відповідач про
причини неявки суду не повідомив,
відзив на позов не надав, у судовому
засіданні 12.12.2013р. вказував, що фактично
він здійснив поставку товару, але
позивач відмовився від підписання
документів на отримання товару.

Суд вважає, що нез'явлення сторін не
перешкоджає розгляду справи, вважає за
можливе розглянути справу за наявними
документами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

20.09.2010р. між ТОВ "ДІВАРІО" (позивач,
покупець) та ФО П ОСОБА_1 (відповідач,
продавець) був укладений договір
поставки № 1/2, за умовами якого
постачальник зобов'язується поставити
(передати у власність покупця) в
передбачені цим Договором строки, а
покупець прийняти, для використання у
своїй підприємницькій діяльності,
пиломатеріал обрізний ліствениці , в
подальшому товар, та своєчасно
оплатити його повну вартість по цінам
цього Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору ціна, кількість,
асортимент, терміни і пункти поставки
Товару обумовлюються в додатках або
специфікаціях до даного Договору, які
погоджуються сторонами попередньо,
додаються до цього Договору та є його
невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість
товару, що поставляється за цим
Договором, зазначається в додатках або
специфікаціях до цього Договору після
отримання попередньої оплати
відповідно п.4.1. цього Договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено , що на
підставі рахунку постачальника на
оплату, покупець на протязі 3-х
банківських днів з моменту отримання
рахунку проводить попередню оплату
партії товару у розмірі 100% зазначеної в
додатках або специфікаціях до цього
Договору.

До даного Договору сторонами складена
специфікація № 1 від 20.09.2010р., згідно
якої сторонами погоджено, що
відповідач повинен передати покупцю
пиловник ліствениці сибірської
діаметром 32 см та вище, сорт 0-1, в
кількості 330 куб.м, на загальну суму
400950,00 грн.

Відповідачем позивачу виставлений
рахунок № 9 від 20.09.2010р. на оплату
пиловника ліствениці сибірської
діаметром 32 см та вище, сорт 0-1, в
кількості 330 куб.м, на загальну суму
400950,00 грн.

Платіжним дорученням № 301 від 21.10.2010р.
позивачем на рахунок позивача
перераховані кошти в сумі 190000,00 грн. за
пиловочник ліственний, платіжним
дорученням № 311 від 03.11.2013р. -
перераховані кошти в сумі 210000,00 грн.,
всього 400000,00 грн.

Позивач посилається на те, що
відповідач здійснив поставку по даному
договору лише на суму 92745,00 грн., що
підтверджується видатковими
накладними № РН-0002 від 02.06.2011р., № РН-0003
від 02.06.2011р., № РН-0004 від 02.06.2011р.

У судовому засіданні12.12.2013р. відповідач
послався на те, що фактично здійснив
поставку товару на всі суми, що були
оплачені позивачем, при цьому позивач
частково прийняв товар, а на іншу
частину - відмовився підписувати
документи про отримання, при цьому
відповідач не може надати жодного
документу на підтвердження поставки
товару позивачу.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Суд не може прийняти пояснення
відповідача, оскільки викладені ним
факти повинні бути підтверджені
документально, однак відповідачем не
надано жодного документу на
підтвердження своєї позиції, при цьому
суд звертає увагу на те, що судом
створені умови для належного
користування сторонами своїми
процесуальними правами, в тому числі і
щодо надання доказів.

Таким чином, викладене свідчить про те,
що позивачем здійснена оплата товару
на суму 400000,00грн., а поставка здійснена
на суму 92745,00 грн., отже товар не
поставлений на суму 307255,00 грн.

Умовами договору, а саме пунктом 3.1
Договору, визначено, що постачальник
поставляє Товар партіями в терміни,
зазначені в додатках або специфікаціях
до цього Договору.

Сторонами в специфікації не погоджений
строк поставки товару, однак в
гарантійному листі ФО П ОСОБА_1
зобов'язався здійснити поставку товару
згідно договору № 1/2 від 20.09.2010р. та
специфікації № 1 від 20.09.2010р. в строк до
25.12.2010р.

10.06.2013р. позивачем направлена на адресу
відповідача вимога на допоставку
товару на суму 307255,00 грн. по договору №
1/2 від 20.09.2010р., що підтверджується
описом вкладення у цінний лист та
фіскальним чеком.

Дана вимога отримана відповідачем
18.06.2013р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, однак залишена без
відповіді.

26.06.2013р. позивачем направлена на адресу
відповідача вимога на про повернення
суми передплати в розмірі 307255,00 грн., що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист та фіскальним чеком.

Дана вимога отримана відповідачем
02.07.2013р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, однак залишена без
відповіді.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ч.1 ст. 693 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю
оплатити товар до його передання
продавцем (попередня оплата), покупець
повинен здійснити оплату в строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк
не встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 цієї статті якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення
суми попередньої оплати.

Оскільки відповідачем не виконані свої
зобов'язання щодо поставки товару
після отримання 100% передплати,
позивачем правомірно заявлені вимоги
щодо повернення такої передплати в
розмірі 307255,00 грн.

Враховуючи вищевикладене суд вважає
позовні вимоги нормативно та
документально обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк"
м. Харків, МФО 351016) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "ДІВАРІО" (22432,
Вінницька область, Калинівський район,
с. Іванів, вул. Залізнична, 19-А, , р/р 2 в АТ "Райффайзен
банк Аваль" м. Київ, МФО 380805) 307255,00 грн.
попередньої оплати, 6145,10 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.01.2014 р.

Суддя Яризько В.О.