ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014 Справа №
901/3543/13

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Монтажне управління
№ 14»

до відповідача Кримського центру
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості

про спонукання до виконання певних дій

Суддя Доброрез І.О.

Представники:

від позивача - Сидоренко М.С.
(довіреність від 02.09.2013 б/н);

від відповідача - Бєляєв Е.В.
(довіреність від 28.10.2013 б/н)

СУТЬ СПОРУ: 24.10.2013 Товариство з
додатковою відповідальністю «Монтажне
управління № 14» (далі - позивач, ТзДВ
«Монтажне управління № 14») звернулось
до господарського суду Автономної
Республіки Крим (далі - суд) із позовною
заявою до Кримського центру
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості (далі -
відповідач), в якій просить зобов'язати
відповідача прийняти будівельні
роботи з реконструкції будівель,
розташованих за адресою: вул.
Дзюбанова, пров. Герцена, вул.
Проїздна, вул. Чернишевського, 11, 1, 27, 2 у
м. Сімферополі, які здійснені позивачем
на виконання договору підряду від
29.04.2010 № 23, шляхом підписання актів
виконаних будівельних робіт за січень
2012.

Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст. 525-526,
599, 853 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України), ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України) та
зазначає, що відповідач необґрунтовано
ухиляється від прийняття робіт,
виконаних позивачем у січні 2012 року
згідно укладеного між сторонами
договору підряду від 29.04.2010 № 23.

Ухвалою суду (суддя Пєтухова Н.С.) від
25.10.2013 порушено провадження у справі та
у порядку ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) зобов'язано сторін надати
суду докази, необхідні для вирішення
спору.

На виконання розпорядження заступника
голови суду від 12.12.2013 № 915 у зв'язку із
перебуванням судді Пєтухової Н.С. на
лікарняному справу № 901/3543/13 передано
до провадження судді Доброреза І.О.,
який ухвалою від 13.12.2013 прийняв
зазначену справу до свого провадження.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи неодноразово відкладався.
Черговий розгляд справи призначений на
04.02.2014.

Представник позивача під час судового
засідання заявив суду клопотання про
зупинення провадження у справі до
вирішення пов'язаного кримінального
провадження № 000061,
у ході розгляду якого досліджуються
оригінали актів виконаних робіт та
інші документи, пов'язані з виконанням
будівельних робіт з реконструкції
будівель, розташованих за адресою: вул.
Дзюбанова, пров. Герцена, вул. Проїздна,
вул. Чернишевського, 11, 1,
27, 2 у м. Сімферополі, у січні 2012 року.

Розглянувши заявлене клопотання та
наявні матеріали справи, заслухавши
доводи представників сторін, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 79 ГПК України встановлено
вичерпний перелік підстав зупинення
провадження у справі. Зупинення
провадження у справі з інших підстав є
неправомірним.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (ч.ч. 2-4 ст. 35 ГПК
України).

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Іншим судом є будь-який орган, що
входить до складу судової системи
України згідно зі ст. 3 та ч. 2 ст. 17
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів»; іншим судом може
вважатися й інший склад суду
(одноособовий чи колегіальний) в тому ж
самому судовому органі, в якому працює
суддя (судді), що вирішує (вирішують)
питання про зупинення провадження у
справі. Аналогічна позиція викладена у
п. 3.16 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Підсумовуючи викладене, суд дійшов
висновку, що пов'язана справа має бути у
провадженні саме суду. У той час,
розгляд справи будь-яким
адміністративним органом (органами
Антимонопольного комітету,
податковими органами, правоохоронними
органами тощо) не є підставою для
зупинення провадження у справі.

Як встановлено судом, кримінальне
провадження № 0000061 знаходиться на
розгляді у слідчому відділі Головного
управління Служби безпеки України в
Автономній Республіці Крим, що
підтверджується відповідним листом
від 29.01.2014 № 76-162/9-5 (т. 1 а.с. 141-142).
Доказів, які б підтверджували
перебування в провадженні суду
кримінальної справи із розгляду
вищевказаних питань, позивачем суду
надано не було.

За таких обставин, суд вважає заявлене
представником ТзДВ «Монтажне
управління № 14» необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, викладених у
відзиві від 03.12.2013 № 773 (т. 1 а.с. 79-80) та
відповідних письмових поясненнях від
10.01.2014 (т. 1 а.с. 129-130). Зокрема,
зазначив про відсутність предмету
спору, оскільки акти виконаних
будівельних робіт за січень 2012 року
підписані сторонами, а на суму
виконаних робіт було зменшено
дебіторську заборгованість ТзВД
«Монтажне управління № 14».

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, судом
встановлені наступні обставини.

29.04.2010 між Відкритим акціонерним
товариством «Монтажне управління № 14»
(перетворене у ТзДВ «Монтажне
управління № 14» на підставі рішення
чергових загальних зборів акціонерів
ВАТ «Монтажне управління № 14»,
оформленого протоколом від 31.05.2013 № 10,
та на підставі рішення загальних
зборів учасників ТзДВ «Монтажне
управління № 14», оформленого
протоколом від 27.06.2013 № 1, державна
реєстрація від 18.08.2013 № 1 020798, т. 1
а.с. 15-20; Генеральний підрядник) і
Кримським центром
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості (Замовник) укладений
договір підряду № 23 на виконання
будівельних робіт з реконструкції
будівель, розташованих за адресою: вул.
Дзюбанова, пров. Герцена, вул. Проїдна,
вул. Чернишевського, 11, 1,
27, 2 в м. Сімферополь, АРК Кримського
центру професійно-технічної освіти
Державної служби зайнятості (далі -
Договір; т. 1 а.с. 6-11).

Згідно із п. 1.1 Договору Генеральний
підрядник зобов'язується за свій ризик
та із своїх матеріалів та матеріалів і
устаткування Замовника виконати за
завданням останнього будівельні
роботи з реконструкції будівель,
розташованих за адресою: вул.
Дзюбанова, пров. Герцена, вул. Проїдна,
вул. Чернишевського, 11, 1, 27, 2 у м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, під навчально-виробничу базу,
адміністративно-навчальні приміщення
та гуртожиток Кримського центру
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості, а Замовник
зобов'язується надати Генеральному
підряднику будівельний майданчик,
проектно-кошторисну документацію,
дозвільну документацію, забезпечити
своєчасне фінансування будівництва,
прийняти завершений реконструйований
об'єкт і повністю сплатити вартість
виконаних робіт і матеріалів
Генерального підрядника.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що
обсяги, характер та вартість робіт,
передбачені у вищевказаному пункті
Договору, визначаються договірною
ціною, яка узгоджується сторонами та є
невід'ємною частиною Договору, а також
підставою для проведення взаємних
розрахунків.

Роботи починаються упродовж 3-х
календарних днів з моменту надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Генерального підрядника та
передачі будівельного майданчика.
Генеральний підрядник бере на себе
зобов'язання виконати роботи протягом
36 місяців з дати першого надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Генерального підрядника за
умови виконання Замовником своїх
зобов'язань (п.п. 2.1, 2.2 Договору).

Умовами Договору, зокрема, п. 3.1 сторони
передбачили, що вартість робіт за
Договором визначається договірною
ціною та становить 83224194,00 грн.

Так, згідно п. 3.2 Договору передплата за
Договором складає 30 % від договірної
ціни.

Підставою для оплати виконаних
Генеральним підрядником робіт є
щомісячні акти приймання виконаних
робіт за формою КБ-2В і довідки за
формою КБ-3, які підписуються сторонами
(п. 3.4.2 Договору).

Водночас, у п. 5.3 Договору сторони
передбачили, що Замовник впродовж 3-х
днів з моменту надання Генеральним
підрядником акта приймання виконаних
робіт зобов'язаний його підписати або
надати письмову мотивовану відмову від
підписання акту. За наданими
недоліками сторони оформлюють
протокол, в якому визначаються порядок
і строки їх усунення.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін та діє до
моменту завершення сторонами
прийнятих на себе зобов'язань (п. 9.1
Договору).

Як встановлено судом, 05.01.2012
Генеральний підрядник передав
Замовнику 16 актів приймання виконаних
будівельних робіт форми КБ-2в за січень
2012 року на загальну суму 6852057,59 грн, що
підтверджується листом ВАТ «Монтажне
управління № 14» від 05.01.2012 вих. № 453, на
якому міститься відмітка Замовника про
одержання від 05.01.2012 № 07-12/3 (а.с. 12).

Проте, Замовник вищевказані акти у
передбачений у Договорі строк не
підписав, письмових мотивованих відмов
від підписання актів Генеральному
підряднику не надав. Зазначене стало
підставою для звернення позивача із
даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України
(ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України, зокрема, з договорів та
інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між
сторонами Договір за своєю правовою
природою є договором будівельного
підряду, який недійсним у судовому
порядку не визнавався, у зв'язку з чим, у
силу ст. 629 ЦК України, він є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 317 ГК України визначено,
що загальні умови договорів підряду
визначаються відповідно до положень ЦК
України про договір підряду, якщо інше
не передбачено цим Кодексом.

Згідно зі ст. 875 ЦК України за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію,
якщо цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду
застосовуються положення ЦК України,
якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Разом з тим, положеннями ст. 882 ЦК
України передбачено, що замовник, який
одержав повідомлення підрядника про
готовність до передання робіт,
виконаних за договором будівельного
підряду, або, якщо це передбачено
договором, - етапу робіт, зобов'язаний
негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

Аналізуючи приписи чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
підрядник не повинен вчиняти жодних
дій щодо спонукання замовника до
підписання акта виконаних робіт, а має
лише констатувати факт відмови від
підписання акта. У свою чергу, обов'язок
прийняти виконані роботи, а у випадку
виявлення недоліків робіт негайно про
них заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника.
Аналогічна правова позиція викладена у
п. 6 оглядового листа Вищого
господарського суду України від 18.02.2013
№ 01-06/374/2013 «Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку Вищим господарським судом
України)».

Крім того, судом в ході розгляду справи
встановлено, що частина спірних актів
приймання виконаних будівельних робіт
за січень 2012 року підписана
відповідачем, а саме: від 17.01.2012 на суму
805349,76 грн (т. 1 а.с. 144-167), від 17.01.2012 на суму
440826,38 грн (т. 1 а.с. 169-174), від 17.01.2012 на суму
949212,91 грн (т. 1 а.с. 176-187), від 17.01.2012 на суму
249872,11 грн (т. 1 а.с. 189-193), від 17.01.2012 на суму
408879,46 грн (т. 1 а.с. 195-200), від 17.01.2012 на суму
449386,03 грн (т. 1 а.с. 202-2006), від 17.01.2012 на
суму 93280,22 грн (т. 1 а.с. 2008-212), від 17.01.2012 на
суму 909604,80 грн (т. 1 а.с. 214-218), від 17.01.2012 на
суму 349729,30 грн (т. 1 а.с. 220-225), від 17.01.2012 на
суму 205185,02 грн (т. 1 а.с. 227-232), від 17.01.2012 на
суму 808254,10 грн (т. 1 а.с. 234-239), від 17.01.2012 на
суму 832126,08 грн (т. 1 а.с. 241-247), від 17.01.2012 на
суму 56005,34 грн (т. 1 а.с. 249-т. 2 а.с. 4).

Суд також зазначає, що відповідач не
заперечує факту підписання
вищевказаних актів приймання
виконаних будівельних робіт, що
підтверджується наданими суду
меморіальними ордерами № 4А (т. 1 а.с.
36-40).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог ТзДВ «Монтажне
управління № 14» щодо зобов'язання
відповідача прийняти будівельні
роботи за Договором шляхом підписання
відповідних актів, у зв'язку з чим у
задоволенні вищевказаних вимог суд
відмовляє.

Разом з тим, суд не погоджується з
доводами сторін щодо відсутності
предмету спору у зв'язку із
встановленням факту підписання
спірних актів.

Так, господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (п. 11 ч. 1 ст.
80 ГПК України), зокрема, у випадку
припинення існування предмета спору
(наприклад, сплата суми боргу, знищення
спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі. Аналогічна
правова позиція викладена у п. 4.4
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Як вже було встановлено судом, 13
спірних актів приймання виконаних
будівельних робіт були підписані
відповідачем 17.01.2012, доказів
протилежного сторонами суду надано не
було, у зв'язку з чим суд дійшов
висновку, що спір між сторонами в цій
частині був відсутній ще до подачі
позовної заяви, а тому у суду відсутні
підстави припиняти провадження у
справі.

Судом також до уваги не приймаються
вимоги представника відповідача про
розірвання Договору та повернення
відповідачу авансових і проміжних
платежів у сумі 36706627,44 грн, оскільки
вищевказані обставини не впливають на
предмет спору, а також процесуально
мають бути оформлені як позов
(зустрічний позов) з урахуванням вимог
ст.ст. 54-58, 60 ГПК України. Крім того, суд
роз'яснює, що у разі необхідності
захисту свого права, Кримський центр
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості має право на
звернення до суду із позовною заявою,
яка містить вищевказані вимоги.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 ГПК України суд
покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Повне рішення складене 10.02.2014.

Суддя
І.О. Доброрез