м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25097/13 06.02.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія"

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 20 450,00 грн.

за участю представників:

від позивача : Юхименко С.Ю. -
представник за довіреністю № 3311 від
14.10.2013р. від відповідача :Кучерявий С.В.
- представник за довіреністю № 05-2014 від
01.01.2014р.

встановив :

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" про
стягнення в порядку регресу страхового
відшкодування в розмірі 20 450,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 21.03.2013 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Чері, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, автомобіля Опель,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля
Хюндай, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Чері, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що був
застрахований у Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія".

07.06.2013 р. позивачем здійснено страхове
відшкодування в сумі 20 450,00 грн. на
користь страхувальника.

Постановою Шевченківського районного
суду м.К иєва від 08.04.2013 р. у справі
№ 761/8336/13-п ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КпАП України та застосовано до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу, що становить 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Еталон" (Поліс № АВ/3127703).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
у порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала
місце 21.03.2013 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Українська
пожежно-страхова компанія" просить суд
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Еталон"
суму страхового відшкодування у
розмірі 20 450,00 грн. в порядку регресу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
частково заперечив, зазначив, що сума
страхового відшкодування повинна бути
визначена з врахуванням фізичного
знищення транспортного засобу та
вказав, що визнає позовні вимоги у
розмірі 12 359,00 грн.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного
страхування транспортних засобів
(автокаско) № РК 005/015/0000020 від
24.10.2012 р. укладеного між Приватним
акціонерним товариством "Українська
пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_3,
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме - автомобіля марки Чері,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

21.03.2013 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Чері, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, автомобіля Опель,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля
Хюндай, державний реєстраційний номер
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Чері, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 08.04.2013 р. у справі
№ 761/8336/13-п ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КпАП України та застосовано до нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу, що становить 340,00 грн.

Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку № С13-195
від 03.04.2013 р. розмір матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу Чері, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
ДТП склав 41 909, 00 грн.

На підставі заяви - повідомлення
(автокаско) страхувальника про виплату
страхового відшкодування, дозволу на
перерахування коштів для сплати
страхового відшкодування, Приватне
акціонерне товариство "Українська
пожежно-страхова компанія"
перерахувало на користь
вигодонабувача страхувальника суму
страхового відшкодування у розмірі 20
450,00 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 187 від 07.06.2013 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_5, винного у
вчиненні ДТП, застрахована у
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/3127703 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
0,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право
регресу до винної у ДТП особи
відповідно до положень ст. 27 Закону
України "Про страхування".

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Виходячи з аналізу зазначених норм, до
позивача у межах фактичних витрат і
суми страхового відшкодування
потерпілій особі перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за цими вимогами, а
отже, розмір регресного відшкодування,
право на отримання якого виникло у
позивача, обмежений лише фактичними
витратами (платежами) страховика
(позивача), здійсненими на користь
страхувальника, чим спростовується
твердження заявника про необхідність
зменшення заявленої позивачем до
стягнення суми регресного
відшкодування з врахуванням факту
повної загибелі транспортного засобу
внаслідок ДТП.

Посилання відповідача на те, що сума
страхового відшкодування повинна бути
визначена з врахуванням фізичного
знищення транспортного засобу, суд не
приймає до уваги також з огляду на те,
що п. 26.6 договору добровільного
страхування транспортних засобів
(автокаско) № РК 005/015/0000020 від 24.10.2012 р.,
укладеного між Приватним акціонерним
товариством "Українська
пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_3,
сторони погодили, що у випадках не
передбачених договором, сторони
керуються Правилами добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного) від 31.03.2009 р.
затвердженими Головою правління АТ
"УПСК".

Відповідно до п.п. 12.7., 12.7.1 вказаних
Правил в разі повної конструктивної
загибелі ТЗ та/чи додаткового
обладнання страховик проводить, на
власний розсуд, виплату страхового
відшкодування за одним із варіантів
(якщо інше не передбачено умовами
договору страхування), зокрема, у
розмірі страхової суми або дійсної
вартості ТЗ (якщо дійсна вартість є
меншою за страхову суму), з
вирахуванням втановленої франшизи та
залишкової вартості ТЗ. При цьому ТЗ
залишається у страхувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 14 та ст. 204 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Якщо договір не визнано недійсним в
судовому порядку, він має такі ж
правові наслідки, як і будь-який
дійсний договір, зокрема, є
обов'язковим для виконання його
сторонами (ст. 629 ЦК України).

З матеріалів справи не вбачається та
судом не встановлено визнання
недійсною умови договору
добровільного страхування
транспортних засобів (автокаско) № РК
005/015/0000020 від 24.10.2012 р. в частині
обов'язку позивача в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхувальнику страхового
відшкодування з врахуванням повної
загибелі транспортного засобу.

Наведеним спростовується помилкове
твердження відповідача про здійснення
позивачем виплати страхового
відшкодування в завищеному розмірі
внаслідок фізичного знищення
транспортного засобу, та необхідність
обмеження розміру регресної
відповідальності відповідача за
вказаним страховим випадком сумою,
розрахованою ним без повної загибелі
транспортного засобу внаслідок ДТП.

Отже, позивач, сплативши власнику
пошкодженого транспортного засобу
страхове відшкодування в розмірі
фактично завданих збитків за
вирахуванням залишкової вартості
складових та франшизи, а саме - 20 450,00
грн., виконав умови укладеного зі
страхувальником договору. При цьому
суд зазначає, що положення Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" стосовно визначення суми
страхового відшкодування з
врахуванням фізичного знищення
транспортного засобу в урегулюванні
спірних відносин (регресних) не
застосовуються.

У зв'язку з викладеним, суд
прийшов до висновку про наявність
підстав для стягнення з відповідача
страхового відшкодування в порядку
регресу без врахування фізичного
знищення транспортного засобу.

Вирішуючи питання про суму стягнення в
порядку регресу, суд встановив, що
положеннями п. 6 ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що страхувальником
або особою, відповідальною за завдані
збитки, має бути компенсована сума
франшизи, якщо вона була передбачена
договором страхування.

Оскільки, за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу Чері № АВ/3127703
франшиза становить 0,00 грн., то
вирахуванню вона не підлягає.

Приймаючи до уваги, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем в частині виплати збитку в
порядку регресу підтверджується
матеріалами справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню в сумі 20 450,00
грн.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Еталон" про
стягнення в порядку регресу страхового
відшкодування в розмірі 20 450,00 грн.
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Еталон"
(03057, м. київ, вул.. Дегтярівська, 33-Б, 2 -
під'їзд, ідентифікаційний код 20080515) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (01033,
м. Київ, вул. Саксаганського, 60,
ідентифікаційний код 25943688) страхове
відшкодування в сумі 20 450 (двадцять
тисяч чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Еталон"
(03057, м. київ, вул.. Дегтярівська, 33-Б, 2 -
під'їзд, ідентифікаційний код 20080515) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (01033,
м. Київ, вул. Саксаганського, 60,
ідентифікаційний код 25943688) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 06 лютого 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 11
лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна