ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

05.02.2014 Справа № 901/3867/13За
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн Агро»

(вулиця Кубанська, 23-а, місто
Сімферополь, 95022, )

до Сільськогосподарського кооперативу
«Ніва-Агро»

(вулиця Д'яченка, 3, село Первомайске,
Сімферопольський район, 97520,
ідентифікаційний код 31217793)

про стягнення 152794,52 грн.

суддя Шевчук
Н.Г.

представники:

від позивача - Ростовська О.К.,
представник, довіреність №2, від 06.11.2013;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн Агро»
звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовною
заявою до Сільськогосподарського
кооперативу «Ніва-Агро» про стягнення
грошових коштів у розмірі 152794,52грн, з
яких: 150000,00грн - сума основного боргу,
12301,36грн - пеня за період прострочення з
11.11.2013 по 20.12.2013 і 493,16грн - 3% річних за цей
же період.

У процесі розгляду справи позивач у
порядку статті 22 Господарського
процесуального кодексу України заявою
від 12.12.2013, яка задоволена судом, змінив
позовні вимоги і просить розірвати
договір купівлі-продажу №1306-04 від
13.06.2013 та стягнути 150000,00грн попередньої
оплати і 3419,18грн пені за період
прострочення з 11.11.2013 по 14.01.2014 (арк.с.
66-68).

Позовні вимоги з посиланням на
статті 612, 651 Цивільного кодексу України
мотивовані простроченням виконання
відповідачем умов договору
купівлі-продажу №1306-04 від 13.06.2013 в
частині поставки товару, у зв'язку з чим
виконання договору втратило інтерес
для позивача, та неповерненням
сплаченої позивачем на виконання
договору суми попередньої оплати.

Відповідач у відзиві на позов проти
припинення договору не заперечує,
проте, вважає, що позивачем невірно
нараховані пеня і 3% річних (арк. с. 59).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін суд

встановив:

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн Агро»
(покупець) та Сільськогосподарським
кооперативорм «Ніва-Агро» (продавець)
укладений купівлі-продажу №1306-04 від
13.06.2013, відповідно до якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупця зернові культури (згідно
специфікації), а покупець зобов'язався
прийняти і оплатити товар (арк..с. 12).

Пунктом 2.2 цього договору сторони
передбачили, що поставка товару
здійснюється транспортом покупця і за
його рахунок.

За умовами пункту 2.5, 2.6 договору
розрахунки за товар здійснюються в
безготівковому порядку або в іншій
формі після переходу права власності
від продавця до покупця протягом трьох
банківських днів після отримання
товару, або шляхом 100% передоплати.
Загальна сума договору складається із
вартості товару, отриманого по всіх
накладних.

Відповідно до пункту 5.2 договору за
прострочення поставки, недопоставку
товару у визначеній договором
кількості продавець відшкодовує
покупцю прямі збитки в повному обсязі
(включаючи упущену вигоду) і сплачує
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від грошового еквіваленту
заборгованості.

Згідно з положеннями статті 193
Господарського кодексу України №436-ІV
від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного
кодексу України №435-ІV від 16.01.2003
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
зобов'язаний сплатити кредитору суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610, частини
третьої статті 611 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

При цьому, відповідно до статей 3, 4
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочення платежу пеню в
розмірі, встановленому за погодженням
сторін. Розмір пені обчислюється від
суми простроченого платежу і не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня.

Загальна кількість постави, сума
договору, строки передачі товару
продавцем покупцю, строки повідомлення
продавцем покупця про готовність
товару до передачі договором не
встановлені.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Порушенням зобов'язання згідно статті
610 цього Кодексу є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання
відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно приписів статті 612 цього Кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків. Прострочення
боржника не настає, якщо зобов'язання
не може бути виконане внаслідок
прострочення кредитора.

Як наслідок порушення зобов'язання
стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає припинення зобов'язання
шляхом розірвання договору.

Відповідно до частини другої статті 651
Цивільного кодексу України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Як встановлено судом, загальна
кількість постави, сума договору,
строки передачі товару продавцем
покупцю, строки повідомлення продавцем
покупця про готовність товару до
передачі договором не встановлені.

Докази звернення позивача до
відповідача з вимогою передати товар
по договору купівлі-продажу №1306-04 від
13.06.2013, як і докази відмови відповідача
передати товар відсутні.

Таким чином, докази невиконання або
прострочення виконання відповідачем
зобов'язань по договору
купівлі-продажу №1306-04 від 13.06.2013
відсутні.

Оскільки докази порушення договору
відповідачем відсутні, то відсутні і
підстави для застосування до нього
наслідків порушення зобов'язання,
зокрема, для припинення договору
шляхом його розірвання у судовому
порядку, а також для стягнення пені за
прострочення його виконання.

А тому позовні вимоги в частині
розірвання договору купівлі-продажу
№1306-04 від 13.06.2013 та стягнення пені
безпідставні і задоволенню не
підлягають.

Що стосується вимоги про стягнення
перерахованих позивачем відповідачу
грошових коштів у сумі 150000,00грн, то суд
встановив, що зазначена сума була
перерахована позивачем на рахунок
відповідача як попередня оплата по
договору купівлі-продажу №1306-04 від
13.06.2013 платіжними дорученнями №24 від
13.06.2013, №3 від 17.06.2013, №48 від 03.07.2013 (арк..с.
13-24).

Суд також встановив, що договір
сторонами не був розірваний.

За вих..№137 від 01.11.2013 позивач звернувся
до відповідача з претензією про
повернення сплаченої ним по договору
суми 150000,00грн, що по своїй суті є
відмовою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн Агро» від
договору купівлі-продажу №1306-04 від
13.06.2013 (арк..с. 25-27).

Таким чином, договір припинив свою дію.

Відповідач не заперечую проти того, що
договір був припинений у зв'язку з
відмовою позивача.

Докази повернення відповідачем
позивачу грошових коштів у сумі
150000,00грн. відсутні.

Положеннями статті 1212 глави 83
Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, позовна вимога про
стягнення 150000,00грн є вимогою про
повернення виконаного позивачем
платежу як однією із сторін у
зобов'язанні по договору.

За таких обставин ця вимога є
обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-84, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з
Сільськогосподарського кооперативу
«Ніва-Агро» (вулиця Д'яченка, 3, село
Первомайске, Сімферопольський район,
97520, ідентифікаційний код 31217793) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн Агро»
(вулиця Кубанська, 23-а, місто
Сімферополь, 95022, )
грошові кошти у сумі 150000,00грн (сто
п'ятдесят тисяч грн. 00коп) та витрати по
сплаті судового збору у сумі 3000,00грн
(три тисячі грн.. 00коп).

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення підписане

10.02.2014

Суддя
Н.Г.Шевчук

Розсилка:

всім проста

1. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Грінлайн Агро»

(вулиця Кубанська, 23-а, місто
Сімферополь, 95022)

2. Сільськогосподарський
кооператив «Ніва-Агро»

(вулиця Д'яченка, 3, село Первомайске,
Сімферопольський район, 97520)