ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2014 року Справа № 921/750/13-г/4
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Гольцової
Л.А.,суддів:Барицької Т.Л., Мележик
Н.І.розглянувши касаційну скаргу
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив
"Головацького - 3 А"на
рішеннягосподарського суду
Тернопільської області від 22.08.2013та
постановуЛьвівського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 у
справі№ 921/750/13-г/4господарського суду
Тернопільської області за
позовомПриватного малого підприємства
"Галактика"доТернопільської міської
радиза участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні
відповідачаОбслуговуючий кооператив
"Житлово-будівельний кооператив
"Головацького - 3 А"провизнання
недійсним рішення Тернопільської
міської ради №6/35/72 від 12.07.2013

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
таких підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція на підставі вже
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє судові рішення
виключно на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Вимоги вказаної норми скаржником не
дотримано, зміст поданої касаційної
скарги зводиться до особистої
суб'єктивної думки на обставини справи,
перерахування норм чинного
законодавства, які, на думку скаржника,
було порушено господарським судом
апеляційної інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови, однак не
вказано в чому саме полягає суть
порушення вказаних законодавчих норм і
яким чином це порушення вплинуло на
прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Натомість доводи, викладені у
касаційній скарзі, зводяться до
цитування наявних у справі доказів,
акцентування уваги на встановлених
судом фактах та неповно досліджених
обставинах справи, що вже були
предметом дослідження в суді
апеляційної інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив
"Головацького - 3 А" не може бути
прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Після усунення обставин, зазначених у
пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 ч. 1 цієї статті,
касаційна скарга може бути подана
повторно (ч. 2 ст. 1113 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий
господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Головацького - 3 А" на
рішення господарського суду
Тернопільської області від 22.08.2013 та
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 у справі
№ 921/750/13-г/4 повернути скаржнику.

Головуючий суддя
Л.А. Гольцова

Судді
Т.Л. Барицька

Н.І. Мележик