м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Броварське
шляхово-будівельне управління № 50";
до Служби автомобільних
доріг у Київській області;
про зобов'язання
виконати умови договору
Від позивача: не з'явився;
Від відповідача: не з'явився.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 р. порушено провадження
призначено на 23.01.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить
зобов'язати Службу автомобільних доріг
у Київський області виконати умови
договору № 410 Д-13 від 28.08.2013 року в
частині підписання акту наданих
підрядних послуг (форма № КБ-2в) та
довідки про вартість наданих підрядних
послуг (форма №КБ-3).
Позивач та відповідач були належним
чином повідомлені про час, день та
місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення
господарського суду, яке міститься в
матеріалах справи, однак своїх
повноважних представників у судове
засідання 23.01.2014 р. сторони не
Відповідач у своєму письмовому
відзиві на позовну заяву просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка
представників сторін не перешкоджає
всебічному, повному та об'єктивному
розгляду всіх обставин справи, суд
вважає за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами в порядку
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, всебічно і
повно з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, господарський суд
Між Приватним акціонерним товариством
"Броварське шляхово-будівельне
управління №50" (виконавець) та Службою
автомобільних доріг у Київській
області (Замовник) 28.08.2013 р. був
укладений договір №410Д-13 на послуги з
поточного середнього ремонту
автомобільної дороги, відповідно до
умов якого виконавець зобов'язується у
2013 році надати послуги з поточного
середнього ремонту автомобільної
дороги Р-02 Київ-Іванків-Овруч на
ділянці км. 41+000- км 43+851, Київська
область, а замовник - прийняти та
оплатити такі послуги.
Ціна цього договору становить 17 696
592,80 грн. з ПДВ. (п. 3.1. договору)
Згідно з п. 4.1. договору, розрахунки
проводяться замовником шляхом
поетапної оплати за надані послуги, при
надходженні коштів з державного
бюджету та інших джерел фінансування
від головного розпорядника коштів.
Відповідно до п.6.3.1 договору виконавець
зобов'язаний забезпечити надання
послуг у строки, встановлені цим
Пунктом 6.1.2 договору замовник
зобов'язався приймати надані послуги
згідно з формами акту КБ-2в та КБ-3.
Згідно з п.4.2 договору акти (форми КБ-2в
та КБ-3) надання послуг готує виконавець
і передає для підписання
уповноваженому представнику замовника
у строк не пізніше ніж за п'ять днів до
закінчення звітного періоду.
Уповноважений представник замовника
протягом трьох днів перевіряє
реальність акту і підписує його в
частині фактично наданих обсягів
Як зазначає позивач, він належним чином
виконав покладені на нього обов'язки за
договором та надав послуги в повному
обсязі, на підставі чого ним були
складені та підписані акт №1 форми КБ-2в
на суму 13 104 854,40 грн., акт №2 на суму 13
597,33 грн., акт № 3 на суму 284 443,48 грн., акт
№ 4 на суму 46 428,00 та довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
форми КБ-3 на загальну суму 16 042 779,21
грн. Зазначені акти за формою КБ-2в та
довідку за формою КБ-3 у кількох
примірниках з підписом позивача із
супровідним листом від 03.12.2013 №286/1 були
передані позивачем через канцелярію
відповідачу 04.12.2013.
Проте позивач від підписання актів
здачі-приймання виконаних будівельних
робіт на суму 16 042 779,21 грн. відмовився.
За таких обставин позивач просить суд
зобов'язати відповідача підписати акти
здачі-приймання виконаних будівельних
робіт за договором на суму 16 042 779,21
Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Договір № 410Д-13 від 28.08.2013 року є
договором підряду, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 61 Цивільного кодексу України.
Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.
Згідно ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу
України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на те, що він свої обов'язки
за договором виконав у повному обсязі,
однак відповідач відмовився від
підписання актів прийняття виконаних
будівельних робіт та довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
на суму 16 042 779,21 грн.
Вимога позивача про зобов'язання
відповідача прийняти виконані роботи
шляхом підписання актів
здачі-приймання будівельних робіт
обґрунтована також тим, що вказані акти
були направлені відповідачу, однак
відповідач їх не підписав і не повернув
у строки, передбачені п.4.2. договору.
При цьому, позивач зазначив, що
обов'язок відповідача приймати роботи
шляхом підписання відповідних актів
передбачений умовами п.6.1.2 договору та
вимогами чинного законодавства.
Між тим суд відзначає, що укладений
сторонами договір є підставою для
виникнення у його сторін
господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.
Так, вимоги позивача про зобов'язання
відповідача підписати акти
здачі-приймання виконаних робіт не є
вимогами про виконання зобов'язань за
вищевказаним договором, що виникли в
силу укладення такого договору.
Змістом відповідного зобов'язання є
обов'язок відповідача прийняти і
оплатити виконані роботи, та
кореспондуюче цьому обов'язку право
позивача вимагати виконання
відповідного обов'язку.
При цьому, підписання акта
прийому-передачі виконаних робіт не є
зобов'язанням відповідача, яке виникло
в силу вищевказаного договору. Так,
відповідним документом (актом) за
спільним волевиявленням сторін
засвідчується факт передачі виконаних
робіт. Суд не наділений повноваженнями
щодо примушення осіб засвідчувати
Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу ( ч.1 ст.16 Цивільного кодексу
України). За змістом ст. 16 Цивільного
кодексу України, захист цивільних прав
та інтересів судом здійснюється
шляхом: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусового виконання обов'язку в
натурі; зміні правовідношення;
припинення правовідношення;
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. При цьому, зазначеною
нормою визначено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
Також способи захисту прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів передбачені ч. 2 ст. 20
Господарського кодексу України.
Однак, вищезазначеними нормами не
передбачено такого способу захисту
прав, як підписання акта
здачі-приймання виконаних будівельних
Згідно зі статтею 6 Конституції
України, державна влада в Україні
здійснюється на засадах її поділу на
законодавчу, виконавчу та судову.
Органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
За приписами ст. 6 Господарського
кодексу України одним із загальних
принципів господарювання є заборона
незаконного втручання органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб у
господарські відносини.
Отже, зобов'язання відповідача
підписати акти здачі-приймання
будівельних робіт не тільки суперечить
встановленим діючим законодавством
способам захисту цивільних прав, а
також є втручанням у господарську
діяльність суб'єкта господарювання, що,
як наслідок, призводить до порушення
його вільного волевиявлення.
Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Вищого господарського суду
України №18/48пд/2011 від 24.04.2013, №5024/1268/2011
від 23.04.2012, №55/28 від 09.11.2011, №38/204-10 від
24.03.2011 тощо.

Разом з тим, позивач не позбавлений
права в установленому чинним
законодавством порядку вимагати від
відповідача виконання обов'язків у
натурі - прийняти та оплатити роботи,
для чого звернутися до суду з
відповідним позовом про стягнення
заборгованості за виконані згідно
договору роботи.

Під час розгляду такого спору, суд,
враховуючи обставини, що входять в
предмет доказування у такій справі,
зобов'язаний встановити чи має місце
факт виконання відповідної роботи, чи є
мотивована відмова від приймання
виконаних підрядних робіт, чи мав місце
факт повної її оплати.

При цьому, відсутність підписаного
двостороннього акта
приймання-передачі такої роботи не є
перешкодою для захисту суб'єктивного
матеріального права, у разі, якщо суд,
на підставі зібраних у справі та
оцінених у сукупності доказів,
встановить факт виконання позивачем
відповідних зобов'язань - щодо
виконання певної роботи.

Суд також відзначає, що заявлені
позивачем вимоги про зобов'язання
відповідача підписати акти не
призводить до поновлення порушеного
права позивача та, у разі її
задоволення, не може бути виконана у
примусовому порядку, оскільки
відсутній механізм виконання такого
рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відмову у позові, оскільки
предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 30.01.2014 р.