ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

28.01.2014 Справа № 901/4046/13

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до відповідача Ялтинської міської ради

до відповідача Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:

1) Управління з питань майна
комунальної власності Ялтинської
міської ради;

2) Комунальне підприємство Ялтинської
міської ради «Бюро технічної
інвентаризації»;

3) Комунальне підприємство
Ялтинської міської ради «Комплекс»;

4) Фізична особа-підприємець ОСОБА_5

про визнання права власності та
припинення права власності

Суддя І.К.
Осоченко

Представники:

від позивача - ОСОБА_6, довіреність № 4223
від 25.11.2013, представник, паспорт НОМЕР_5
виданий 04.12.2009;

позивач - ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_6
виданий 28.11.1997;

від відповідача 1 - Койков Д.Г.,
довіреність № 02.11-07/694 від 02.08.2013,
начальник відділу правового
забезпечення юридичного департаменту,
посвідчення № 33 від 05.08.2013 (Ялтинської
міської ради);

від відповідача 2 - Койков Д.Г.,
довіреність № 02.11-07/695 від 02.08.2013,
начальник відділу правового
забезпечення юридичного департаменту,
посвідчення № 33 від 05.08.2013 (Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради);

від третьої особи - Койков Д.Г.,
довіреність № 02-11/56 від 27.01.2014, зав.
сектором догов. взаємовідносин
юридичного департаменту Ялтинської
міської ради, посвідчення № 33 від 05.08.2013
(Управління з питань майна комунальної
власності Ялтинської міської ради);

від третьої особи - не з'явився
(Комунальне підприємство Ялтинської
міської ради «Бюро технічної
інвентаризації»);

від третьої особи - не з'явився
(Комунальне підприємство Ялтинської
міської ради «Комплекс»);

від третьої особи - ОСОБА_8, довіреність
№ 1970 від 14.12.2013, представник, паспорт
НОМЕР_7 виданий 06.04.2001 (Фізична
особа-підприємець ОСОБА_5).

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 - позивач звернувся до
господарського суду АР Крим з позовною
заявою до Ялтинської міської ради та
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, в якій просив суд:

- визнати за Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно капітальну будівлю
магазину за адресою: АДРЕСА_2;

- припинити право власності Ялтинської
міської ради на нерухоме майно -
магазину за адресою: АДРЕСА_2.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах
ст. ст. 328, 331, 376, 392 Цивільного кодексу
України та мотивовані тим, що 15.05.2000
виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради видано свідоцтво на право
власності № 478, в якому визначено, що
магазин, розташований за адресою:
АДРЕСА_2 належить на праві комунальної
власності Ялтинській міській раді.

Зазначене свідоцтво видано виконавчим
комітетом Ялтинської міської ради на
підставі рішення 18-ї сесії 21-го
скликання Ялтинської міської ради
народних депутатів від 29.10.1992 «Про
формування комунальної власності
міста та селищ», відповідно до пункту 1
якого вирішено прийняти у власність
міської ради майно державних
підприємств, організацій та установ.

Вважаючи свої права порушеними діями
Ялтинської міської ради, на початку 2013
року позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
позовом до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, Комунального
підприємства Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Ялтинського
міського управління юстиції, треті
особи - Ялтинська міська рада, Фонд
комунального майна Ялтинської міської
ради, у якому просив визнати
протиправними дії виконавчого
комітету Ялтинської міської ради, в
особі заступника міського голови
Бараннікова І.Ф., по підготовці та
видачі свідоцтва на право власності №
478 від 15.05.2000 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2; визнати нечинною та
скасувати реєстрацію в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
права власності Ялтинської міської
ради на вказаний магазин, яке було
зареєстровано Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» у
реєстровій книзі № 20 під реєстровим
номером 454; зобов'язати Комунальне
підприємство Ялтинської міської Ради
«Бюро технічної інвентаризації»
вилучити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно запис про право
власності Ялтинської міської ради на
магазин, розташований за адресою:
АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва на право
власності № 478 від 15.05.2000.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.02.13 по справі №
2а-140/12/0170/20 зазначений позов задоволено
частково - визнано протиправними дії
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради по підготовці та видачі
свідоцтва на право власності № 478 від
15.05.2000 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
АР Крим від 16.09.2013 рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове -
суд визнав протиправними дії
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради по підготовці та видачі
свідоцтва на право власності № 478 від
15.05.2000 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2, а також визнав
протиправними дії виконавчого
комітету Ялтинської міської ради по
підготовці та видачі дублікату
свідоцтва на право власності № 478 від
01.03.2012 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2.

Позивач в позові зазначив, що
право власності на зазначений магазин,
розташований за адресою: АДРЕСА_2, має
бути визнано за ним, у зв'язку з чим він
звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 05.12.2013
суд залучив третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: Фонд комунального майна
Ялтинської міської ради та Комунальне
підприємство Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації».

Представник позивача у судовому
засіданні 16.01.2014 надав суду заяву про
зміну предмету позову, в якій просив
суд:

- визнати за Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно капітальну будівлю
магазину за адресою: АДРЕСА_2, площею 24,4
кв. м.;

- припинити право власності Ялтинської
міської ради на нерухому майно -
магазину за адресою: АДРЕСА_2 свідоцтво
№478 про право власності на магазин за
адресою: АДРЕСА_2 від 15.05.2000.

Суд прийняв до свого розгляду заяву
позивача про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16.01.2014
суд залучив третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів:
Комунальне підприємство Ялтинської
міської ради «Комплекс»; Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_5. Цією ж ухвалою
суд змінив найменування Фонду
комунального майна Ялтинської міської
ради на - Управління з питань майна
комунальної власності Ялтинської
міської ради.

У судовому засіданні 16.01.2014 суд
розпочав розгляд справи по суті.

23.01.2014 до суду від Комунального
підприємства Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації»
надійшло клопотання, в якому воно
просило суд розглянути справу у
відсутності його представника за
наявними в матеріалах справи
документами та прийняти законне та
обґрунтоване рішення.

У судовому засіданні 28.01.2014 позивач
надав суду клопотання про приєднання
документів до матеріалів справи, яке
судом було задоволено.

Представник Ялтинської міської ради у
судовому засіданні 28.01.2014 надав суду
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи. До клопотання
додані письмові заперечення.

Суд вважає за можливе долучити
документи до матеріалів справи та
прийняти до свого розгляду письмові
заперечення.

Представник Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 у судовому засіданні 28.01.2014
надав суду письмові пояснення, які були
прийняті судом до свого розгляду.

У судовому засіданні 28.01.2014 представник
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 надав
суду клопотання про припинення
провадження у справі.

Розглянувши вказане клопотання, суд не
вбачає правових підстав для його
задоволення, вважаючи, що позивачем по
даній справі обрана зовсім інша
підстава позову, ніж по справі №
5002-8/5273.1-2010, а тому в задоволенні такого
клопотання третьої особи суд
відмовляє.

Комунальне підприємство Ялтинської
міської ради «Комплекс» у судове
засідання 28.01.2014 не з'явилось, про
причини неявки суд не повідомило, про
час та місце розгляду справи було
проінформовано належним чином.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи строки розгляду справ
господарськими судами України, які
передбачені статтею 69 ГПК України, а
також те, що явка у судове засідання є
правом учасників процесу, а не їх
обов'язком, суд вважає можливим
розглянути дану справу за відсутністю
представників Комунального
підприємства Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» та
Комунального підприємства Ялтинської
міської ради «Комплекс» за наявними у
справі матеріалами.

Судовий процес фіксувався за допомогою
звукозаписувального пристрою в
порядку статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, третіх осіб ФОП ОСОБА_5 та
Управління з питань майна комунальної
власності Ялтинської міської ради, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті
92 Конституції України правовий режим
власності в державі визначається
виключно законами України.

Згідно статті 317 Цивільного Кодексу
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 318 Цивільного Кодексу України
визначено, що суб'єктами права
власності є Український народ та інші
учасники цивільних відносин, визначені
статтею 2 цього Кодексу.

Усі суб'єкти права власності є рівними
перед законом.

Стаття 2 Цивільного кодексу України
встановлює, що учасниками цивільних
відносин є фізичні особи та юридичні
особи (далі - особи).

Приписами статті 328 ЦК України
унормовано, що право власності
набувається на підставах, які не
заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 - позивач - звернувся до
господарського суду АР Крим з позовною
заявою до Ялтинської міської ради та
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, в якій просить суд (з
врахуванням заяви про зміну предмету
позову):

- визнати за Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно капітальну будівлю
магазину за адресою: АДРЕСА_2 площею 24,4
кв. м;

- припинити право власності Ялтинської
міської ради на нерухоме майно -
магазину за адресою: АДРЕСА_2, свідоцтво
№478 про право власності на магазин за
адресою: АДРЕСА_2 від 15.05.2000.

Суд зауважує, що позов про визнання
права власності є речово-правовим.
Об'єктом цього позову є усунення
невизначеності відносин права
власності позивача щодо індивідуально
визначеного майна.

Підставою ж позову є обставини, що
підтверджують право власності
позивача на майно. Умовами задоволення
позову про визнання права власності на
майно є наявність у позивача доказів
на підтвердження у судовому порядку
факту приналежності йому спірного
майна. Відтак, до предмету доказування
за позовом про визнання права
власності входить встановлення
цивільно-правових підстав набуття
позивачем права власності на спірне
майно.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.10.1992 року 18-ї сесію 21-го скликання
Ялтинської міської ради народних
депутатів було прийнято рішення «Про
формування комунальної власності
міста та селищ», згідно з пунктом 1
якого вирішено прийняти у власність
міської ради майно державних
підприємств, організацій та установ,
яке перелічено у Додатку № 1 до цього
рішення (а. с. 185-190 т.1).

На підставі вищезазначеного рішення
Ялтинської міської ради народних
депутатів виконавчий комітет
Ялтинської міської ради видав
Ялтинській міській раді Свідоцтво про
право власності № 478 від 15.05.2000 на
об'єкт - магазин за адресою: АДРЕСА_2.

Але розглянувши такий Додаток № 1 до
рішення Ялтинської міської ради «Про
формування комунальної власності
міста та селищ», суд встановив, що
такий об'єкт як магазин за адресою:
АДРЕСА_2 у такому переліку майна
державних підприємств, організацій та
установ - в і д с у т н і й.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, 02.12.1996 між Приватним
підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ «Ростов»
було складено Акт приймання-передачі,
на підставі якого ТОВ «Ростов»
передав, а приватний підприємець
ОСОБА_1 прийняв павільйон площею 17 кв.
м, який розташований за адресою:
АДРЕСА_2.

У той же день, між ТОВ СП «Еманс» та ТОВ
«Ростов» був складений Акт приймання -
передачі, згідно якого ТОВ «Ростов»
передав, а СП «Еманс» прийняв павільйон
площею 7 кв. м, який розташований за
адресою: АДРЕСА_2.

У подальшому, між приватним
підприємцем ОСОБА_1 та СП «Еманс» 14.05.1997
був укладений Договір про спільну
діяльність , згідно з пунктом 1 якого
приватний підприємець ОСОБА_1 передав
СП «Еманс» на період, обумовлений
договором, павільйон площею 17 кв. м за
адресою: АДРЕСА_2. При цьому СП «Еманс»
отриманий павільйон об'єднує зі своїм
павільйоном, який знаходиться поряд за
тією ж адресою під продовольчий
магазин.

14.05.1997 між приватним підприємцем ОСОБА_1
та СП «Еманс» було підписано Акт
приймання - передачі зазначеного
об'єкту.

На підставі укладеного Договору про
спільну діяльність від 14.05.1997 , а також
на підставі рішень Ялтинського
виконкому № 629 від 24.11.1995 та № 126 від
12.03.1996, 15.05.1997 СП «Еманс» було отримано
Поспорт на право розміщення
некапітального магазину за адресою:
АДРЕСА_2.

18.11.1999 між приватним підприємцем ОСОБА_1
та СП «Еманс» була підписана угода про
розірвання Договору про спільну
діяльність від 14.05.1997. За спільною
згодою магазин загальною площею 24 кв.
м, балансовою вартістю 8653, 52 грн. за
адресою: : АДРЕСА_2 п е р е х о д и т ь
СПД ФО ОСОБА_1

18.11.1999 на виконання даної угоди сторони
уклали Акт прийому - передачі.

18.01.2000 рішенням виконкому Ялтинської
міської ради № 9 було затверджено
перелік тимчасово існуючих торгових
кіосків та павільйонів на 2000 рік у м.
Ялта, до такого переліку увійшов і
магазин по АДРЕСА_2.

На магазин по АДРЕСА_2 як на
некапітальну споруду було складено
Паспорт некапітального магазину від
28.02.2000, власником якого був зазначений
позивач - приватний підприємець
ОСОБА_1, такий паспорт у подальшому був
затверджений заступником міського
голови Баранниковим І.Ф. 15.05.2000. Дія
такого паспорту була продовжена до
31.12.2002 року.

09.12.1999 Ялтинська міська рада -
відповідач - своїм рішенням 20-ї сесії
23-го скликання № 35 погодила позивачу -
СПД ФО ОСОБА_1 проект відводу та надала
у тимчасове користування строком на 3
(три) роки земельну ділянку із
забудованих земель, що
використовується у комерційних
цілях, для о б с л у г о в у в а н н я
торговельного павільйону (магазину)
за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вищезазначеного
рішення Ялтинська міська рада
(орендодавець) 12.06.2000 уклала з
приватним підприємцем ОСОБА_1
(орендарем) Договір оренди земельної
ділянки, згідно якого СПД ФО ОСОБА_1
була передана земельна ділянка площею
0,0031 га за адресою:АДРЕСА_2. На
земельній ділянці знаходиться
споруда: павільйон (магазин) площею 24
кв. м. Договір зареєстрований в Книзі
запису договорів оренди земельних
ділянок 24.07.2000 за № 22.

08.02.2011 між Ялтинською міською радою та
приватним підприємцем ОСОБА_1 був
укладений Договір оренди земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_2 строком на 3
роки з моменту п р и й н я т т я р і ш е
н н я № 412 27-ї сесії 5-го скликання
Ялтинської міської ради від 02.10.2009, який
був зареєстрований в Управлінні
Держкомзему у м. Ялта АРК від 09.02.2011 за №
00189.

Спеціальними законодавчими актами, які
регулюють сферу земельних
правовідносин, у тому числі, між
органами державної влади, місцевого
самоврядування та суб'єктами
господарської діяльності є, зокрема,
Земельний кодекс України та Закон
України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного
Кодексу України, сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону
здійснюють правомочності щодо
володіння, користування та
розпорядження об'єктами права
комунальної власності, в тому числі
виконують усі майнові операції, можуть
передавати об'єкти права комунальної
власності у постійне або тимчасове
користування юридичним та фізичним
особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про оренду землі» орендодавцями
земельних ділянок, що перебувають у
комунальній власності, є сільські,
селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом.

Отже, Ялтинська міська рада є органом,
який діє в інтересах мешканців
Ялтинської територіальної громади та
наділена правом володіння,
користування та розпорядження
об'єктами комунальної власності, у тому
числі земельними ділянками, що
розташовані на території міста і
знаходяться у комунальній власності.

Статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» (у редакції , яка діяла станом на
вересень-грудень 2012) передбачено, що
по закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий
строк, зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону,
узгоджує з орендарем (за
необхідності) істотні умови договору і,
за відсутності заперечень, приймає
рішення про поновлення договору оренди
землі (щодо земель державної та
комунальної власності), укладає з
орендарем додаткову угоду про
поновлення договору оренди землі. За
наявності заперечень орендодавця
щодо поновлення договору оренди
землі орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі).

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» (у редакції , яка
діяла станом на вересень-грудень 2012) у
разі, якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

20.09.2012 ФОП ОСОБА_1 звернувся до
Ялтинської міської ради з письмовим
Клопотанням про продовження строку дії
договору оренди земельної ділянки
загальною площею 0,0031 га, наданої для
розміщення магазину за адресою:
АДРЕСА_2, тобто за місяць до закінчення
строку дії такого договору оренди
земельної ділянки, який
зареєстрований за № 00189.

В свою чергу, Ялтинська міська рада
лише 26 г р у д н я 2012 року на 26-й сесії
6-го скликання прийняла рішення № 53
«Про відмову про поновлення договору
оренди земельної ділянки с ФО-П ОСОБА_1,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2» (а/с
180 т.1).

Таким чином, Ялтинська міська рада,
враховуючи приписи ч. 6 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» - у разі
якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором - протягом
о д н о г о місяця після закінчення
строку договору оренди земельної
ділянки (02.10.2012) н е н а п р а в и л а
свого листа-повідомлення (як від
орендодавця) про свої заперечення
щодо поновлення договору оренди
земельної ділянки від 08.02.2011, який
зареєстрований за №
00189.

Ялтинською міською радою своє рішення
№ 53 «Про відмову про поновлення
договору оренди земельної ділянки с
ФО-П ОСОБА_1, розташованої за адресою:
АДРЕСА_2» було прийнято лише 26.12.2012.

Отже, аналізуючи наведені норми
законодавства та спірні
правовідносини, які виникли між
учасниками процесу, господарський суд
приходить до висновку, що Договір
оренди земельної ділянки від 08.02.2011,
який зареєстрований за №
00189, в силу приписів,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
оренду землі», за згодою сторін (за
відсутністю будь-яких заперечень) був
поновлений автоматично, а саме: з
02.10.2012 по 02.10.2015 (раніше такий договір
діяв з 02.10.2009 по 02.10.2012).

Крім того, суд зауважує, що згідно
Листа Управління Держземагенства у
м. Ялті АР Крим від 05.12.2013 за №
9388-2/10-25-4 Держземагенство повідомило, що
станом на 01.01.2013 земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_2 присвоєний
кадастровий № :01:003:0022 та
укладений договір оренди від 09.02.2012 між
Ялтинською міською радою та СПД -ФО
ОСОБА_1, який мешкає : АДРЕСА_1, площею
0,0031 га для обслуговування
некапітального магазину строком на 3
роки (а/с 43 т.1).

Таким чином, з фактичних обставин
справи та наданих доказів, долучених
учасниками процесу до матеріалів
справи, чітко вбачається, що
Приватний підприємець ОСОБА_1 д о т е
п е р і ш н ь о г о ч а с у є орендарем
земельної ділянки за Договором оренди
земельної ділянки від 08.02.2011 за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі
прийнятого рішення № 412 27-ї сесії 5-го
скликання Ялтинської міської ради від
02.10.2009, який був зареєстрований в
Управлінні Держкомзему у м. Ялта АРК
від 09.02.2011 за № 00189.

Статтею 376 Цивільного Кодексу України
передбачено, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 статті 376 ЦК України
передбачено, що на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Суд зауважує, що визнання право
власності на підставі частини 5 статті
376 ЦК України допускається
законодавством при наявності двох
обставин:

1) позивач є власником
(користувачем ) земельної ділянки;

2) таке будівництво не порушує
права інших осіб.

Законодавець визначив як підставу для
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно надання
позивачу земельної ділянки в
установленому порядку під уже
збудоване нерухоме майно відповідно до
її цільового призначення.

Судом була оглянута Інвентарна справа
на житлову будівлю - магазин, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_2 (копія
Інвентарної справи міститься у
матеріалах судової справи - а/с 59 - 122 т.
1).

Така Інвентарна справа була розпочата
ще 05.01.1998, тобто раніше, ніж було видано
виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради Свідоцтво про право
власності № 478 від 15.05.2000 року
Ялтинській міській раді на цій же
об'єкт як к а п і т а л ь н и й.

Відомостей про те, що за вказаною
адресою - АДРЕСА_2 - було змінено адресу
будь-якого об'єкту нерухомості, така
Інвентарна справа у собі не містіть та
до матеріалів даної судової справи
таких відомостей будь-яким з учасників
процесу також не було надано.

Суд приходить до висновку, що фактична
реєстрація БТІ м. Ялти права
комунальної власності на об'єкт -
магазин за адресою: АДРЕСА_2 належним
чином підтверджує, що фактично такий
об'єкт - магазин був (і є до
теперішнього часу) к а п і т а л ь н о ю
спорудою. Враховуючи
вищевикладене, приймаючи до уваги
обставини справи, суд приходить до
висновку, що 15.05.2000 виконавчий комітет
Ялтинської міської ради, з грубим
порушенням приписів Закону,
безпідставно видав Ялтинський міській
раді Свідоцтво про право власності №
478 на об'єкт - магазин за адресою:
АДРЕСА_2, що порушує чине на час його
видачі законодавство та порушує права
та законні інтереси позивача - ФОП
ОСОБА_1

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
26.02.2013 по справі № 2а-14059/12/0170/20 за
позовом ФОП ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Ялтинської міської ради,
Комунального підприємства Ялтинської
міської ради «Бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційної служби
Ялтинського міського управління
юстиції, треті особи - Ялтинська міська
рада, Фонд комунального майна
Ялтинської міської ради про визнання
протиправними дій виконавчого
комітету Ялтинської міської ради, в
особі заступника міського голови
Бараннікова І.Ф., по підготовці та
видачі свідоцтва на право власності №
478 від 15.05.2000 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2; про визнання
нечинною та скасування реєстрації в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно права власності
Ялтинської міської ради на вказаний
магазин, яке було зареєстровано
Комунальним підприємством Ялтинської
міської ради «Бюро технічної
інвентаризації» у реєстровій книзі № 20
під реєстровим номером 454; зобов'язання
Комунальне підприємство Ялтинської
міської Ради «Бюро технічної
інвентаризації» вилучити з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запису про право власності Ялтинської
міської ради на магазин, розташований
за адресою: АДРЕСА_2, на підставі
свідоцтва на право власності № 478 від
15.05.2000 позов був задоволений частково:
визнано протиправними дії
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради по підготовці та видачі
свідоцтва на право власності № 478 від
15.05.2000 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2; в іншій частині
позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
АР Крим від 16.09.2013 по справі №
2а-14059/12/0170/20 рішення суду першої
інстанції було скасовано та ухвалено
нове - суд визнав протиправними дії
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради по підготовці та видачі
свідоцтва на право власності № 478 від
15.05.2000 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2, а також визнав
протиправними дії виконавчого
комітету Ялтинської міської ради по
підготовці та видачі дублікату
свідоцтва на право власності № 478 від
01.03.2012 на магазин, розташований за
адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи все вищевикладене,
господарський суд приходить до
висновку, що позовна вимога позивача
про припинення права власності
Ялтинської міської ради на нерухоме
майно - магазин за адресою: АДРЕСА_2, яке
оформлене на підставі Свідоцтва № 478
про право власності на магазин за
адресою: АДРЕСА_2 від 15.05.2000 визнається
судом обґрунтованою, тому що
підтверджується матеріалами даної
господарської справи та нормами
законодавства України.

Розглянувши другу позовну вимогу
позивача про визнання за позивачем -
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
права власності на нерухоме майно
капітальну будівлю магазину за
адресою: АДРЕСА_2 площею 24,4 кв. м, то
господарським судом у своєму рішенні
вже було встановлено, що 1) ФОП ОСОБА_1 є
користувачем земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, яка була надана
позивачу як орендарю земельної ділянки
саме для розміщення та обслуговування
магазину; 2) такий спір про визнання
права власності, як встановлено судом,
не порушує права інших осіб на такий
об'єкт нерухомості.

А тому господарський суд приходить до
висновку, що позовна вимога позивача
про визнання за позивачем - Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 права
власності на нерухоме майно капітальну
будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_2
площею 24,4 кв. м є обґрунтованою,
підтверджується матеріалами справи, а
тому підлягає задоволенню.

Також суд вважає за необхідне
зауважити наступне: статтею 21 ГПК
України визначено, що позивачами є
підприємства та організації, що подали
позов або в інтересах яких подано позов
про захист порушеного чи оспорюваного
права або охоронюваного законом
інтересу.

Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

Як вбачається з позовних вимог
позивача по даній справі - визнати за
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
право власності на нерухоме майно
капітальну будівлю магазину за
адресою: АДРЕСА_2 площею 24,4 кв. м;

- припинити право власності Ялтинської
міської ради на нерухоме майно -
магазину за адресою: АДРЕСА_2, свідоцтво
№478 про право власності на магазин за
адресою: АДРЕСА_2 від 15.05.2000, і перша, і
друга вимоги заявлені до
відповідача-1 Ялтинської міської ради;
будь-яких позовних вимог до
відповідача -2 виконавчого комітету
Ялтинської міської ради позивачем не
заявлено. А тому суд приходить до
висновку, що в позові ФОП ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Ялтинської
міської ради слід відмовити.

Судові витрати суд розподіляє на
підставі ст. 44,49 ГПК України.

Вступна та резолютивна частини рішення
оголошені у судовому засіданні 28.01.2014.

Повне рішення складено 03.02.2014

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И
В:

1. Позовні вимоги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Ялтинської
міської ради - задовольнити.

2. Визнати за Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_4) право
власності на нерухоме майно -
капітальну будівлю магазину за
адресою: АДРЕСА_2 площею 24,4 кв. м.

3. Припинити право власності Ялтинської
міської ради на нерухоме майно -
магазин за адресою: АДРЕСА_2, свідоцтво
№478 про право власності на магазин за
адресою: АДРЕСА_2 від 15.05.2000.

4. В позові до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради - відмовити.

5. Стягнути з Ялтинської міської ради на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2
867,50 грн.

Видати наказ після вступу
рішення в законну силу.

Суддя І.К. Осоченко