м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
284-18-98 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

Справа № 910/22953/13 29.01.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грін Сервіс
Компані», м. Київ

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фан-Медіа», м. Київ

Про стягнення 23 456 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача Серебряніков В.Є. -
пред. по довір.

Від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 23 456 грн. трьох відсотків
річних та інфляційних втрат, що виникли
в результаті прострочення оплати за
Договором № 091206 від 03.09.2012р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.11.2013р. порушено провадження
у справі № 910/22953/13 та розгляд справи
призначено на 15.01.2014р.

14.01.2014р. від відповідача надійшли
витребувані судом документи, а також,
відзив на позовну заяву, в якому
позовні вимоги відповідач не визнав та
просив суд у задоволенні позову
відмовити з підстав зазначених у
відзиві.

15.01.2014р. через канцелярію суду
представник позивача подав документи
витребувані ухвалою суду про порушення
провадження у справі від 29.11.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.01.2014р. розгляд справи було
відкладено на 29.01.2014р., у зв'язку з
неявкою представників відповідача.

28.01.2014р. представником позивача були
подані витребувані судом документи, а
також, в порядку статті 22
Господарського процесуального кодексу
було подано заяву про уточнення
позовних вимог в сторону їх збільшення.
Так, позивач просив суд стягнути з
відповідача 18 492,89 грн. 3% річних, 5 453,76
грн. - інфляційних втрат та судові
витрати.

29.01.2014р. від відповідача надійшло
заперечення на заяву про уточнення
позовних вимог, відповідно до якого,
відповідач виклав ідентичну за змістом
позицію, як і у відзиві, що надійшов до
суду 14.01.2014р. Також, відповідач просив
суд здійснювати розгляд справи за
відсутності представника відповідача.

Відповідач, який належним чином був
повідомлений, в судове засідання не
з'явився, представників в судове
засідання не направив, вимоги ухвал
суду від 29.11.2013р. та від 15.01.2014р. не
виконав повністю.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87,
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучено
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, що
підтверджує факт отримання
відповідачем 21.01.2014р. ухвали від 15.01.2014р.

Направлення судом ухвал за
місцезнаходженням відповідача,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру, який долучено до
матеріалів справи.

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача уточнені позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив уточнений позов задовольнити.

В судовому засіданні 29.01.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85
ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2012р. між позивачем, як
учасником мережі, та відповідачем, як
власником рекламної мережі, було
укладено Договір про співробітництво
№ 091206.

Договір підписано уповноваженими
особами, а саме, директорами товариств
від позивача - Врачинським А.С., та від
відповідача - Бреусом А.А., які діяли на
підставі Статутів, та скріплено
печатками, у встановленому порядку не
оспорений, не розірваний, не визнаний
недійсним. Таким чином, Договір є
дійсним, укладеним належним чином та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1. Договору, предметом
цього Договору є надання сервісу
рекламної мережі, учаснику мережі,
умови надання указаного сервісу, а
також умови надання власнику мережі
рекламного місця на сайтах учасника
мережі позначених у Додатку 1 до даного
Договору, для здійснення сервісу.

Власник мережі зобов'язується
здійснити підключення веб-сайту
учасника мережі до рекламної мережі
шляхом надання учаснику мережі
облікового запису і HTML-кодів
розміщення, а також розміщувати
комерційні рекламні компанії на сайті
учасника мережі за допомогою HTML-коду
мережі. (п. п. 3.1.1., 3.1.2. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1.4 Договору, власник
мережі зобов'язується виплачувати
винагороду учаснику мережі за
враховану кількість показів банерів в
облікового запису, відповідно до цін,
заявлених на офіційному сайті
Рекламної мережі ADMIXER (www.ADMIXER.net) на
момент оплати розміщення
рекламодавцем.

Пунктом 3.2.2 Договору визначено, що
учасник мережі протягом 5 (п'яти) днів з
моменту підписання цього Договору
зобов'язується надати рекламне місце
шляхом прямого розміщення HTML-кодів
рекламної мережі на своїх сайтах
(розділах сайтів, сторінках сайтів) в
місцях, обумовлених у Додатку 1 до
даного Договору.

В пункті 4.6 Договору сторони
передбачили, що факт виконання
взаємних зобов'язань сторін за цим
Договором відображається в щомісячних
Актах про виконання взаємних
зобов'язань, який складають учасником
мережі не пізніше 5 (п'яти) робочих днів
місяця, наступного за звітним, і
підписуються обома сторонами. Власник
мережі зобов'язується підписати Акт
про надання послуг і направити його
учаснику мережі протягом 5 (п'яти)
робочих днів з моменту його отримання.
У разі, якщо протягом зазначеного
строку власник мережі не надав
учаснику мережі підписаний екземпляр
Акту або мотивовану відмову від
приймання наданих послуг, Акт
вважається підписаним.

На виконання умов Договору позивачем
були надані послуги на загальну суму 3
557 164,80 грн., що підтверджується Актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
(с. 21-68, Том 1 справи), які належним чином
засвідчені, підписані повноважними
представниками сторін та скріплені
печатками без зауважень та приймаються
судом, як належні докази виконання
позивачем договірних зобов'язань.

Відповідно до п. 4.5. Договору грошова
винагорода виплачується раз на місяць
до 31-го числа календарного місяця, за
попередній календарний місяць,
безготівковим перерахуванням коштів
на розрахунковий рахунок учасника
мережі.

Відповідач, порушуючи умови Договору,
за надані позивачем послуги,
розрахувався з порушенням строків,
передбачених п. 4.5 Договору, що
підтверджується карткою рахунку № 361
за контрагентом відповідача, Актом
звірки взаємних розрахунків за період
з 03.09.2012р. по 01.11.2013р. та банківськими
виписками позивача, копії яких
належним чином засвідчені та містяться
в матеріалах справи.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежам,
позивач просить суд стягнути з
відповідача на підставі ст. 625 ЦК
України 18 492,89 грн. - 3% річних та 5 453,76
грн. - збитків від інфляції.

У відзиві на позовну заяву відповідач
не заперечує, що позивач належним чином
виконав власні зобов'язання за
Договором про співробітництво. Проте,
відповідач не погоджується з
простроченням сплати грошової
винагороди та заперечує щодо
нарахування позивачем штрафних
санкцій.

Дані заперечення відповідач мотивує
тим, що обов'язок по виплаті винагороди
на користь позивача у відповідача
виникає безпосередньо з моменту оплати
розміщення рекламних площ з боку
рекламодавців на користь відповідача,
згідно з п.п. 3.1.4 Договору.

Суд не погоджується з доводами
відповідача, оскільки, відповідач не
звільняється від відповідальності за
невиконання свого обов'язку щодо
оплати, з посиланням на прострочення
оплати допущене його контрагентами, що
не є учасниками даного Договору.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу
України особа яка порушила
зобов'язання, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання з причин недодержання
своїх обов'язків контрагентом
боржника, відсутності на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутності у боржника необхідних
коштів.

Крім того як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем були погоджені
усі істотні умови договору, зокрема п.
4.5 Договору, який прямо та чітко
передбачає обов'язок відповідача
здійснювати виплату грошової
винагороди до 31-го числа календарного
місяця за попередній календарний
місяць.

Відповідно до ч.1ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст. 173 ГК України суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Згідно зі статтею 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних в
порядку ст. 625 ЦК України є способами
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. (Відповідної правової
позиції дотримується Вищий
господарський суд України у постанові
№ 48/23 від 18.10.2011р. та Верховний Суд
України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010р.).

Враховуючи наявність прострочення з
боку відповідача, вимоги позивача про
нарахування 3% річних та інфляційних
витрат визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, але
таким, що підлягає частковому
задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язанні з розглядом справи,
зокрема, сплати судового збору, то
зазначені витрати відшкодовуються за
рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фан-Медіа» (04050, м.
Київ, вул. Миколи Пимоненка, 13-Ж, корп. 2,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Грін
Сервіс Компані» (01042, м. Київ, пров.
Новопечерський, 19/3, корп. 3, к. 12-А, ), - з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення, три
відсотки річних у розмірі - 18 492
(вісімнадцять тисяч чотириста
дев'яносто дві) грн. 89 коп., збитків від
інфляції у розмірі - 5 453 (п'ять тисяч
чотириста п'ятдесят три) грн. 76 коп. та 1
827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. - витрати по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 04 лютого 2014
року.

Суддя

І.Д. Курдельчук