ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
Справа № 925/1974/13

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді Васяновича
А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Весеньов Є.В. -
представник за довіреністю,

від відповідача - Махаринець В.І. -
представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом фізичної особи -
підприємця Ткаченко Оксани Миколаївни,

м. Черкаси

до публічного акціонерного
товариства "Черкасиобленерго" в особі

Черкаського міського
району електричних мереж, м. Черкаси

про усунення перешкод в
користуванні майном,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської
області з позовом звернулася фізична
особа - підприємець Ткаченко Оксана
Миколаївна до публічного акціонерного
товариства "Черкасиобленерго" в особі
Черкаського міського району
електричних мереж про усунення
перешкод в користуванні майном шляхом
розпломбування КТП 591 двері рубильника
0,4 кВт на стіні КТП та відновити
електропостачання згідно договору на
електропостачання №4362 укладеного між
сторонами.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 02 грудня 2013 року
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 12 грудня 2013 року.

Розгляд справи здійснюється після
відкладення.

В судовому засіданні, яке відбулося 14
січня 2014 року, на підставі ст. 77 ГПК
України було оголошено перерву до 30
січня 2014 року на 10 год. 30 хв.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував, з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву від 14 січня 2014 року №147 та
додаткових запереченнях від 29 січня 2014
року. Так відповідач зазначав, що у
зв'язку з порушенням позивачем вимог п.
10.2.26. Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№28 від 31 липня 1996 року (далі - ПКЕЕ) було
складено акт про порушення №003297 від 04
січня 2013 року та акт технічної
перевірки засобів обліку, який є
додатком до акту порушення №003297.

16 січня 2013 року було розглянуто
вищевказані акти та прийнято рішення
про нарахування розміру недорахованої
електричної енергії (завданих збитків)
по об'єкту, який належить позивачу на
загальну суму 62 292 грн. 76 коп.

Відповідно до п. 6.42. ПКЕЕ споживач
має право оскаржити рішення комісії в
суді.

Водночас, доказів звернення з
відповідним позовом до суду позивач
відповідачу не надав, оплата у
визначені строки за недораховану
електричну енергію здійснена не була, в
зв'язку з чим останнім у відповідності
до вимог п. 7.5. ПКЕЕ припинив
електропостачання об'єкта позивача.

Відповідач зазначав, що за своєю
правовою природою рішення комісії про
нарахування споживачу 62 292 грн. 76 коп.
вартості недорахованої електричної
енергії є оперативно - господарською
санкцією за скоєння порушення
господарського зобов'язання.

Оскільки позивачем було порушено умови
договору №4362 від 20 серпня 2007 року та
вимоги ПКЕЕ, то відповідач просив суд у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 30
січня 2014 року згідно ст. 85 ГПК України
було оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення зі справи
№925/1974/13.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, а також дослідивши докази, що
містяться в матеріалах справи, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з відповідним
позовом про усунення перешкод в
користуванні майном, останній
зазначав, що в порушення вимог ч. 8 п. 2.1.
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 04 травня
2006 року, № 562 відповідачем не було
проведено експертизи електромагнітної
пломби, крім того типовим договором не
встановлено відповідальності за
пошкодження такої пломби.

Також позивач зазначав, що при
складанні акту про порушення,
відповідачем було порушено вимоги п. 4.1.
Методики, оскільки акт був складений за
його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, та
було встановлено господарським судом
під час її розгляду, 20 серпня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
"Черкасиобленерго" в особі
структурного підрозділу Черкаський
міський район електричних мереж (в
подальшому найменування відповідача
було змінено на публічне акціонерне
товариство "Черкасиобленерго" в особі
Черкаського міського району
електричних мереж) (постачальник) та
фізичною особою Ткаченко Оксаною
Миколаївною (споживач) було укладено
типовий договір про постачання
електричної енергії за №4362.

Згідно п. 1 вищевказаного договору
постачальник зобов'язався продати
електричну енергію споживачу для
забезпечення потреб електроустановок
споживача з приєднаною потужністю 80
кВт, а споживач - оплачувати
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснювати інші платежі згідно з
умовами цього договору.

Точка продажу електричної енергії:
столярний цех, який знаходиться за
адресою: м. Черкаси, пр. Хіміків, 84.

На підставі п. 9.4. договору, вказаний
правочин пролонгований сторонами на
наступні роки.

Оскільки електрична енергія
постачалася на об'єкт споживача:
столярний цех, тобто для здійснення
позивачем підприємницької діяльності,
слід дійти висновку, що даний спір з
урахуванням вимог ст. ст. 1, 12 ГПК
України підвідомчий господарському
суду.

Зобов'язання сторін визначені п. 2
договору, згідно якого сторони
погодили, що під час виконання умов
цього договору, а також вирішення всіх
питань, що не обумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
чинним законодавством України та
Правилами користування електричною
енергією.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
"Про електроенергетику" споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.

Згідно п. 4.2.3. договору споживач сплачує
постачальнику вартість недоврахованої
електроенергії, розраховану виходячи
із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використання відповідно до Методики
визначення обсягу електричної енергії,
недорахованої внаслідок порушення
споживачем - юридичною особою Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою НКРЕ України,
за тарифами, що діяли протягом
споживання електричної енергії з
порушенням, у разі таких дій споживача:

самовільного внесення змін у схему
обліку електроенергії;

пошкодження засобів обліку
електроенергії, втручання в їх роботу,
зняття пломб з засобів обліку;

споживання електроенергії поза
засобами обліку:

інших умов, визначених Методикою.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що у
разі виявлення однією із сторін
порушень умов договору іншою стороною,
за які законодавством передбачено
застосування санкцій чи які тягнуть за
собою збитки, недотриману продукцію
або вигоду тощо, на місці оформляється
двосторонній акт порушень. Акт
складається у присутності
представника обох сторін договору в
двох примірниках. Сторона, дії або
бездіяльність якої стало причиною
складання акта, має право внести до
акта свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх
прав, зобов'язана попередити іншу
сторону про необхідність складання
акта. Інша сторона не може без поважних
причин відмовитись від складання та
підписання акта.

У разі відмови відповідальної сторони
від підписання акта в акті робиться
запис про відмову. У цьому випадку акт
вважається дійсним, якщо його на місці
складання підписали не менше двох
уповноважених представників сторони
договору, що складала акт.

Згідно п. п. 3.2., 3.3. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України №28 від 31 липня 1996 року
відповідальність за технічний стан
засобів обліку несе та організація, на
балансі якої вони перебувають, або
організація, яка здійснює їх
експлуатацію на підставі відповідного
договору. Відповідальність за
збереження і цілісність розрахункових
засобів обліку електричної енергії та
пломб (відбитків їх тавр) відповідно до
акта про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

Згідно п. 10.2. вищевказаних Правил
споживач електричної енергії
зобов'язаний:

1. забезпечувати належний
технічний стан та безпечну
експлуатацію своїх електроустановок
згідно з вимогами нормативно-технічних
документів та нормативно-правових
актів законодавства України;

2. забезпечувати функціонування
власних розрахункових засобів обліку
електричної енергії відповідно до
вимог нормативно-технічних документів
та паспортних даних заводу-виробника
відповідних засобів обліку;

3. забезпечувати збереження і
цілісність встановлених на його
території (у його приміщенні)
розрахункових засобів обліку
електричної енергії та пломб
(відбитків їх тавр) відповідно до акта
про пломбування.

Статтею 27 Закону України "Про
електроенергетику" визначено, що
правопорушенням в електроенергетиці є
порушення правил користування
енергією.

Так, 04 січня 2013 року представниками
відповідача при проведенні перевірки
електропостачання об'єкту (столярний
цех), який знаходиться за адресою: м.
Черкаси, проспект Хіміків 84, споживач -
фізична особа Ткаченко Оксана
Миколаївна, було виявлено порушення
вимог п. 10.2.26. ПКЕЕ, зокрема
незабезпечення збереження та
цілісність встановлених на його
території (у його приміщенні)
розрахункових засобів обліку
електричної енергії та пломб
(відбитків їх тавр) а саме: спрацювання
індикатора магнітної пломби та
складено акт про порушення № 003297 від 04
січня 2013 року.

Акт про порушення складений в двох
примірниках, один з яких надано
громадянину Бевзенко P.M., який з актом
про порушення ознайомлений. Також 04
січня 2013 року представниками
відповідача був складений акт
технічної перевірки засобів обліку,
який є додатком до акту порушення № 003297
від 04 січня 2013 року.

Згідно з п. 6.41. ПКЕЕ відповідно до якого:
у разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень.

Доказів того, що підписуючи акт про
порушення громадянин Бевзенко P.M. діяв
в інтересах та за дорученням позивача,
суду сторонами надано не було.

16 січня 2013 року при розгляді акту про
порушення № 003297 від 04 січня 2013 року,
акту технічної перевірки засобів
обліку від 04 січня 2013 року, акту № 96 від
14 січня 2013 року проведення експертизи
лічильника електричної енергії № 60150395
ЦЕ 6803В, який був встановлений на об'єкті
Ткаченко О.М., та обліковував спожиту
електричну енергію столярного цеху,
комісією відповідача було прийнято
рішення про нарахування розміру
недорахованої електричної енергії
(завданих збитків) по об'єкту за адресою
м. Черкаси, проспект Хіміків 84, споживач
- Ткаченко О.М. на загальну суму 62 292 грн.
76 коп.

Дане рішення було відображено в
протоколі засідання комісії №2 від 16
січня 2013 року.

Протокол засідання комісії, розрахунок
та рахунок на оплату по акту порушення
№ 003297 від 04 січня 2013 року були надані
позивачу 16 січня 2013 року.

Позивач з даними документами був
ознайомлений, однак відмовився від
підпису вручення протоколу комісії про
порушення ПКЕЕ Черкаського міського
РЕМ, розрахунку збитків та рахунку на
оплату недорахованої електричної
енергії, (про що є підписи членів
комісії в протоколі).

Протокол, розрахунок збитків та
рахунок на оплату вручені споживачу 16
січня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергія)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Ст. 235 ГК України передбачено, що за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною першою статті 236 ГК України
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій, в
числі яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо.

За приписами частини другої статті 236
ГК України перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у частині першій цієї
статті, не є вичерпним. Сторони можуть
передбачити у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту наведених положень
законодавства України вбачається, що
рішення постачальника електричної
енергії про нарахування вартості
недоврахованої спожитої
електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією, а
не актом ненормативного характеру в
розумінні частини другої статті 20 ГК
України.

Згідно з частиною другою статті 237 ГК
України порядок застосування
сторонами конкретних
оперативно-господарських санкцій
визначається договором. У разі незгоди
з застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду з заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Водночас право споживача на оскарження
в судовому порядку рішення комісії
постачальника електроенергії
передбачено пунктом 6.42 Правил
(постанова Вищого господарського суду
України від 30 травня 2011 року N
5002-26/6135-2010).

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
16 травня 2011 року N 2-28/2397-2010.

Так, відповідно до п. 6.42. ПКЕЕ споживач
має право оскаржити рішення комісії в
суді. У разі звернення до суду впродовж
10 робочих днів з дня вручення протоколу
споживачу останній має право не
оплачувати виставленні рахунки до
вирішення спірних питань у судовому
порядку. У разі звернення споживача до
суду щодо оскарження рішення комісії
споживач впродовж 10 робочих з дня
вручення протоколу повідомляє про це
постачальника електричної енергії (до
прийняття постачальником електричної
енергії рішення про обмеження або
відключення електропостачання) та
надає копію зареєстрованої в
канцелярії суду позовної заяви.

Судом встановлено, що договором №4362
від 20 серпня 2007 року не визначено
строку сплати оперативно -
господарської санкції (вартість
недоврахованої спожитої
електроенергії), однак умови вказаного
правочину відсилають до Правил
користування електричною енергією.

Таким чином, оскільки позивачем
визначених п. 6.42. ПКЕЕ відповідних
доказів відповідачу надано не було, то
згідно п. 6.43. ПКЕЕ позивач повинен був
оплатити розрахункові документи за
недовраховану електричну енергію
протягом 30 календарних днів від дня
отримання рахунка.

В порушенні даних вимог позивачем на
протязі 30 днів не було здійснено оплату
за недовраховану електричну енергію, в
зв'язку з чим у відповідності до вимог
п. 7.5 ПКЕЕ відповідач припинив
електропостачання столярного цеху за
адресою: проспект Хіміків 84, м. Черкаси.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового оборону
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки рішення комісії про
нарахування розміру недорахованої
електричної енергії є чинним, кошти в
розмірі 62 292 грн. 76 коп. позивачем не
сплачено, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

При цьому господарський суд відхиляє
посилання позивача на те, що типовим
договором не встановлено
відповідальності за пошкодження
магнітної пломби, оскільки відключення
споживача від електричної енергії
відбулося за несплату вартості
недоврахованої електричної енергії, а
не за пошкодження магнітної пломби.

Крім того суд не приймає до уваги
посилання позивача на порушення
відповідачем вимог ч. 8 п. 2.1. та п. 4.1.
Методики, оскільки предметом розгляду
даного спору є усунення перешкод в
користуванні майном, а не скасування
рішення комісії про нарахування
вартості недорахованої електричної
енергії.

Судові витрати підлягають розподілу
між сторонами відповідно до вимог ст. 49
ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та
строки передбачені розділом ХІІ ГПК
України.

Повне рішення складено 04 лютого 2014
року.

Суддя
А.В.Васянович