ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у
справі про банкрутство

"28" січня 2014 р.
Справа № 907/1313/13

Господарський суд Закарпатської
області у складі головуючого судді
Ушак І.Г. у відкритому судовому
засіданні розглянув справу за заявою
комунального підприємства "Санаторій
„Перлина Карпат" Закарпатської
області" про банкрутство комунального
підприємства "Санаторій „Перлина
Карпат" Закарпатської області" (89641 с.
Карпати Мукачівського району
Закарпатської області, 43, )

за участю представників:

боржника - Олексик В.М., голова
ліквідаційної комісії, Букович О.Д.,
представник за довіреністю

арбітражний керуючий - не з'явився

Комунальне підприємство
"Санаторій „Перлина Карпат"
Закарпатської області" (далі -
підприємство, боржник) звернулося до
суду із заявою про порушення справи
про банкрутство та визнання банкрутом
зазначеного підприємства в порядку ст.
95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон),
посилаючись на те, що під час
ліквідації боржника не у зв'язку з
процедурою банкрутства встановлено
неможливість останнього задоволити
вимоги кредиторів у повному обсязі
через недостатність вартості майна
боржника.

Заява прийнята судом до розгляду;
призначено підготовче засідання суду;
зобов'язано боржника надати суду,
зокрема, докази на підтвердження
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи боржника
відповідно до законодавства України, в
т.ч., щодо повідомлення органів
державної податкової служби про
ліквідацію боржника.

Арбітражний керуючий Пурій Р.П.
(свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого № 159
від 31.01.13) визначений автоматизованою
системою з відбору кандидатів на
призначення арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) у справах про
банкрутство, який подав суду заяву про
участь у справі про банкрутство
боржника, у судове засідання не
з'явився та не повідомив суд про
причини неявки.

Представники боржника у підготовчому
судовому засіданні просять порушити
провадження у справі про банкрутство
підприємства та визнати його
банкрутом, посилаючись на обставини
наведені у заяві та долучені до
матеріалів справи документи.

За приписами ст. 16 Закону суд у
підготовчому засіданні здійснює
перевірку обґрунтованості вимог
заявника та з'ясовує наявність підстав
для порушення провадження у справі про
банкрутство.

Розглянувши у підготовчому засіданні
заяву підприємства про порушення
провадження у справі про власне
банкрутство, подані ним документи,
заслухавши пояснення присутніх
учасників процесу, дослідивши докази
та керуючись законом, суд дійшов
висновку про відмову у порушенні
провадження у справі про банкрутство
комунального підприємства "Санаторій
„Перлина Карпат" Закарпатської
області".

При цьому суд виходив з наступного.

Приписами ст. 95 Закону, з посиланням на
які підприємство звернулося до суду із
заявою про порушення провадження у
справі про власне банкрутство,
передбачено, що у разі, якщо вартості
майна боржника - юридичної особи, щодо
якого прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Разом з тим, особливості застосування
процедури банкрутства до боржника, що
ліквідується власником,
кореспондуються та випливають з
процедури самостійної ліквідації
юридичної особи за рішенням її
власників, оскільки відповідно до ч. 2
ст. 95 Закону обов'язковою умовою
звернення до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство є дотримання боржником
порядку ліквідації юридичної особи
відповідно до законодавства України.

Загальні положення про
ліквідацію юридичної особи
передбачені ст.110 Цивільного кодексу
України (ЦКУ). Так, за приписами
наведеної норми ЦКУ юридична особа
ліквідується за рішенням її учасників
або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі, у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягнення
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами; якщо ж
вартість майна юридичної особи є
недостатньою для

задоволення вимог кредиторів,
юридична особа здійснює всі
необхідні дії, встановлені
законом про відновлення
платоспроможності або визнання
банкрутом.

Порядок ліквідації юридичної
особи регламентований приписами ст. 111
ЦКУ, за змістом яких на ліквідаційну
комісію покладаються обов'язки щодо
вжиття всіх необхідних заходів по
стягненню дебіторської заборгованості
юридичної особи, що ліквідується, та
письмового повідомлення кожного з
боржників про припинення юридичної
особи в установлені цим Кодексом
строки.

Під час проведення заходів щодо
ліквідації юридичної особи до
завершення строку пред'явлення вимог
кредиторів ліквідаційна комісія
закриває рахунки, відкриті у
фінансових установах, крім рахунка,
який використовується для розрахунків
з кредиторами під час ліквідації
юридичної особи; вживає заходів щодо
інвентаризації майна юридичної особи,
виявляє та вживає заходів щодо
повернення майна, яке перебуває у
третіх осіб.

Для проведення перевірок та
визначення наявності або відсутності
заборгованості із сплати податків,
зборів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
коштів до Пенсійного фонду України,
фондів соціального страхування
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
забезпечує своєчасне надання органам
доходів і зборів та Пенсійного фонду
України, фондів соціального
страхування документів юридичної
особи (її філій, представництв), у
тому числі первинних документів,
регістрів бухгалтерського та
податкового обліку; до моменту
затвердження ліквідаційного балансу
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
складає та подає органам доходів і
зборів, Пенсійного фонду України та
фондів соціального страхування
звітність за останній звітний період.

Після закінчення строку для
пред'явлення вимог кредиторами
ліквідаційна комісія складає
проміжний ліквідаційний баланс, що
включає відомості про склад майна
юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс
затверджується учасниками юридичної
особи, органом, що прийняв рішення
про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам
юридичної особи, що ліквідується, у
тому числі за податками, зборами,
єдиним внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
іншими коштами, що належить сплатити до
державного або місцевого бюджету,
Пенсійного фонду України, фондів
соціального страхування, провадиться
у порядку черговості, встановленому
статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної
особи, що ліквідується, коштів для
задоволення вимог кредиторів
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
організовує реалізацію майна
юридичної особи.

До затвердження ліквідаційного
балансу ліквідаційна комісія
(ліквідатор) складає та подає органам
доходів і зборів, Пенсійного фонду
України та фондів соціального
страхування звітність за останній
звітний період.

Аналогічні приписи щодо припинення
діяльності суб'єкта господарювання
шляхом його ліквідації за рішенням
власника чи уповноважених ним органів,
засновників суб'єкта господарювання та
щодо загального порядку ліквідації
субєкта господарювання містять ст.ст.
59, 60 Господарського кодексу України
(ГКУ).

Так, приписами наведених норм
встановлено, що ліквідація суб'єкта
господарювання здійснюється
ліквідаційною комісією, яка
утворюється власником (власниками)
майна суб'єкта господарювання чи
його (їх) представниками (органами),
або іншим органом, визначеним законом,
якщо інший порядок її утворення не
передбачений цим Кодексом; ліквідацію
суб'єкта господарювання може бути
також покладено на орган управління
суб'єкта, що ліквідується; орган
(особа), який прийняв рішення про
ліквідацію суб'єкта господарювання,
встановлює порядок та визначає
строки проведення ліквідації, а
також строк для заяви претензій
кредиторами, що не може бути меншим,
ніж два місяці з дня оголошення про
ліквідацію.

Ліквідаційна комісія або інший
орган, який проводить ліквідацію
суб'єкта господарювання, вміщує в
друкованих органах відповідно до
закону повідомлення про його
ліквідацію та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а явних
(відомих) кредиторів повідомляє
персонально у письмовій формі у
встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки.

Одночасно ліквідаційна комісія
вживає необхідних заходів щодо
стягнення дебіторської
заборгованості суб'єкта
господарювання, який ліквідується, та
виявлення вимог кредиторів, з
письмовим повідомленням кожного з них
про ліквідацію суб'єкта
господарювання.

Ліквідаційна комісія оцінює наявне
майно суб'єкта господарювання, який
ліквідується, і розраховується з
кредиторами, складає ліквідаційний
баланс та подає його власнику або
органу, який призначив ліквідаційну
комісію.

Достовірність та повнота
ліквідаційного балансу повинні бути
перевірені у встановленому
законодавством порядку з обов'язковою
перевіркою органом доходів і зборів, у
якому перебуває на обліку суб'єкт
господарювання.

У ході підготовчого засідання суду у
даній справі встановлено, що зверненню
підприємства до суду з даною заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство підприємства передувала
процедура його ліквідації за рішенням
власника.

Так, підприємство - комунальне
підприємство «Санаторій «Перлина
Карпат» Закарпатської обласної ради» -
відповідно до його статуту створено
рішеннями Закарпатської обласної ради
№ 88 від 14.09.06 та № 143 від 16.10.06 та
зареєстровано 30.11.06 як юридичну особу з
присвоєнням ідентифікаційного коду
34570525.

08.06.12 Закарпатською обласною радою
прийнято рішення № 489 про припинення
діяльності комунального підприємства
«Санаторій «Перлина Карпат»
Закарпатської обласної ради» шляхом
ліквідації юридичної особи; управлінню
з питань майна комунальної власності
облдержадміністрації доручено
здійснити організаційно-правові
заходи щодо ліквідації підприємства.

Управлінням з питань майна
комунальної власності
облдержадміністрації наказами від
13.09.13 та від 04.11.13 відповідно №№ 76-ОД,
81/1-ОД створено та затверджено склад
ліквідаційної комісії підприємства,
головою якої призначено Олексика В.М.;
встановлено строк для пред'явлення
вимог кредиторів - два місяці з дня
оголошення про ліквідацію
підприємства у спеціалізованому
друкованому засобі інформації
«Бюлетень державної реєстрації»;
визначено місцезнаходження
ліквідаційної комісії.

30.09.13 зазначене рішення засновника
підприємства внесено до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

31.12.13 підприємство звернулося до суду
із заявою про порушення провадження у
справі про власне банкрутство в
порядку ст.ст. 11, 95 Закону,
обґрунтовуючи тим, що під час
здійснення ліквідації підприємства за
рішенням власника встановлено
неможливість задоволити вимоги
кредиторів у повному обсязі через
недостатність вартості майна боржника,
посилаючись при цьому на проміжний
ліквідаційний баланс станом на 30.11.13.

Разом з тим, як вбачається з поданих
підприємством документів та пояснень
представників у підготовчому
засіданні суду, підприємством не
дотримано порядок ліквідації
юридичної особи відповідно до
вищенаведених приписів законодавства
України.

Так, всупереч приписів ч.7 ст. 111 ЦКУ та ч.
5 ст. 60 ГКУ підприємством не повідомлено
про ліквідацію підприємства орган
доходів і зборів (державну податкову
службу), у якому підприємство перебуває
на обліку. Матеріали справи не містять
документів щодо здійснення органом
доходів і зборів відповідних
перевірок підприємства у зв'язку з
проведенням процедури ліквідації
підприємства та визначення наявності
або відсутності його заборгованості
із сплати податків, зборів,
встановлення достовірності та повноти
проміжного ліквідаційного балансу
підприємства.

При цьому, як зазначено в тексті заяви,
що є предметом даного розгляду, та
письмових пояснень поданих у судовому
засіданні, процедура ліквідації
підприємства здійснювалася за
відсутності частини первинних
документів бухгалтерського обліку
через їх втрату, вилучення під час
перевірок. Ліквідаційною комісією не
з'ясовано підставність перебування на
балансі підприємства нерухомого майна
- цілісного майнового комплексу
санаторію «Перлина Карпат» - відтак, за
твердженням заявника «…питання
правового статусу та підставності
бухгалтерського обліку даних основних
засобів на балансі боржника
залишається відкритим». Таким чином, і
сам боржник ставить під сумнів
достовірність та повноту
затвердженого проміжного
ліквідаційного балансу підприємства.

Крім того, за даними проміжного
ліквідаційного балансу підприємства
вартість його активів станом на 30.11.13
зазначено у сумі 20473,8 тис. грн., що
перевищує вартість пасивів зазначених
у сумі 1384,5 тис. грн. Наведене спростовує
твердження заявника про недостатність
вартості майна підприємства для
задоволення вимог кредиторів, що
послугувало підставою звернення до
суду із заявою, що є предметом даного
розгляду.

Такі суперечливі дані щодо
встановлення вартості активів і
пасивів підприємства у ліквідаційній
процедурі у сукупності із встановленим
судом порушенням підприємством
приписів ч. 7 ст. 111 ЦКУ та ч. 5 ст. 60 ГКУ
щодо повідомлення органу доходів і
зборів, у якому підприємство перебуває
на обліку, про ліквідацію підприємства
для здійснення відповідних перевірок
підприємства, визначення його
заборгованості із сплати податків,
зборів, встановлення достовірності,
повноти проміжного ліквідаційного
балансу підприємства та відсутність у
справі матеріалів таких перевірок
підприємства органом доходів і зборів
свідчать про порушення підприємством
порядку ліквідації юридичної особи
відповідно до законодавства України,
дотримання якого є обов'язковою умовою
звернення до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство боржника, що ліквідується
власником.

Враховуючи викладені обставини,
господарський суд приходить до
висновку, що заявником не доведено
наявності підстав для порушення
провадження у справі про банкрутство
комунального підприємства "Санаторій
„Перлина Карпат" Закарпатської
області" в порядку ст. 95 Закону, що за
приписами ч. 7 ст. 16 цього ж Закону є
підставою для відмови у порушенні
провадження у справі про банкрутство.

Судовий збір сплачений заявником за
змістом п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про
судовий збір" підлягає поверненню за
ухвалою суду у зв'язку з відмовою у
відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 11, ч. 7 ст. 16, ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України,

С У Д У Х В А Л И В:

1. Відмовити комунальному підприємству
"Санаторій „Перлина Карпат"
Закарпатської області" у порушенні
справи про банкрутство комунального
підприємства "Санаторій „Перлина
Карпат" Закарпатської області" (89641
с. Карпати Мукачівського району
Закарпатської області, 43, ).

2. Копію ухвали направити боржнику,
органу державної виконавчої служби та
державному реєстратору за
місцезнаходженням боржника,
арбітражному керуючому, головному
управлінню юстиції у Закарпатській
області.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку відповідно до
розділу ХІІ Господарського
процесуального кодексу України.

Відмова у відкритті провадження у
справі про банкрутство за змістом ч. 8
ст. 16 Закону не перешкоджає повторному
зверненню до суду із заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство за наявності підстав,
встановлених цим Законом.

Повний текст ухвали складено 31.01.14.

Суддя
Ушак І.Г.