ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"30" січня 2014 р.
справа №
911/263/14

Суддя Ярема В.А. перевіривши матеріали
справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ремтехніка»

до 1. Курцевої Ельвіри Іванівни

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міт-Інвест»

про визнання договору недійсним

Встановив:

30.01.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ремтехніка»
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Курцевої Ельвіри Іванівни та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Міт-Інвест» про
визнання недійсним договору оренди
нерухомого майна, укладеного 01.07.2012р.
між відповідачами.

Перевіривши позовні матеріали суд
дійшов висновку про відмову у
прийнятті зазначеної позовної заяви з
підстав п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського
процесуального кодексу України
виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що суддя відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Згідно п. 3.2 постанови пленуму Вищого
господарського сулу України від
26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо спір непідвідомчий
господарському суду, зокрема, коли його
вирішення законодавством України
віднесено до компетенції іншого органу
або заява взагалі не підлягає
розглядові в судовому порядку.

У відповідності до постанови пленуму
Вищого господарського сулу України від
24.10.2011р. №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» підвідомчість -
це визначена законом сукупність
повноважень господарських судів щодо
розгляду справ, віднесених до їх
компетенції (стаття 12 Господарського
процесуального кодексу України).

Статтею 12 ГПК України унормовано, що
господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду;

спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

З наведених правових норм вбачається,
що за загальним правилом господарські
суди розглядають справи у спорах за
участю юридичних осіб та громадян, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Участь фізичних осіб, які не є
суб'єктами підприємницької діяльності
допускається лише у випадках,
передбачених законодавчими актами
України. Такими випадками є:

- справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником, у тому
числі учасником, який вибув, а також між
учасниками господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів;

- спори, пов'язані приватизацією
державного та комунального майна (крім
спорів про приватизацію державного
житлового фонду).

Водночас, зі змісту зазначеної
позовної заяви слідує, що відповідачем
1 у даній справі є не суб'єкт
господарювання, а фізична особа -
Курцева Е.І., у той час як спір про
визнання недійсним договору оренди за
своєю правовою природою не є ані
корпоративним, ані пов'язаним з
приватизацією державного та
комунального майна, що свідчить про
непідвідомчість даної справи
господарським судам України у
розумінні ст. 12 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 04.09.2013р. у справі №910/5814/13.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, виходячи з аналізу
суб'єктного складу та правової
кваліфікації відносин сторін, суд
дійшов висновку про відмову у
прийнятті позовної заяви ТОВ
«Ремтехніка» до Курцевої Е.І. та ТОВ
«Міт-Інвест» про визнання договору
недійсним в порядку п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК
України.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 1, 2, 12, 86, п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України,
суд

Ухвалив:

1. Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ремтехніка» у
прийнятті позовної заяви до Курцевої
Ельвіри Іванівни та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Міт-Інвест» про визнання договору
недійсним.

Суддя
В.А. Ярема