ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

04 лютого 2014 року
Справа № 913/3409/13

Провадження №18пд/913/3409/13

За позовом прокурора Артемівського
району міста Луганська в інтересах
держави в особі Олександрівської
міської ради, м. Луганськ, м.
Олександрівськ

до відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю «Техагро-ЛТД», м.
Луганськ

про внесення змін до договору оренди
землі від 21.07.2005 (державна реєстрація
від 03.08.2005 № 07)

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Скокова
К.Л.

У засіданні брали участь:

від заявника: Чекер Я.В.,
посвідчення № 019323 від 05.08.2013;

від позивача: Гущін М.В., за
дов. № 03-07/29 від 13.01.2014;

від відповідача: Мальцева О.О., за
дов. № 1/01 від 03.01.2014;

Крисан О.В., за дов. № 161/12 від 25.12.2013.

Суть спору: прокурором заявлено вимогу
про внесення змін до договору оренди
землі від 21.07.2005 (державна реєстрація
від 03.08.2005 за № 07), який укладений
між позивачем та відповідачем по
справі, відносно земельної ділянки
площею 0,0225 га, яка розташована за
адресою: м. Луганськ, м. Олександрівськ,
кв. Гагаріна, 11, зокрема: викласти п. 8
«Орендна плата» вказаного договору у
новій редакції:

- « 8. Річна орендна плата
встановлюється у розмірі земельного
податку із застосуванням до нього
договірного коефіцієнту 3».

Відповідач у відзиві на позовну
заяву від 13.01.2014 б/н зазначив, що проти
внесення змін до спірного договору не
заперечує, а навпаки є ініціатором
внесення цих змін у договір.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників прокурора та
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2005 між Олександрівською міською
радою та товариством з обмеженою
відповідальністю «Техагро-ЛТД»
укладено договір оренди земельної
ділянки, державна реєстрація від 03.08.2005
за № 07, згідно якому,
Олександрівська міська рада передала
відповідачу в оренду строком на 49 років
земельну ділянку загальною площею 0,0225
га, під розміщення вигрібної ями за
адресою: м. Луганськ, м. Олександрівськ,
кв. Гагаріна, 11.

Спірним пунктом 8. вказаного
договору встановлено, що річна орендна
плата встановлюється у розмірі
земельного податку (річного), який діє
на момент укладання договору оренди
земельної ділянки, збільшеного на
коефіцієнт 1.

З метою приведення вказаного договору
у відповідність до діючого
законодавства (законодавчо збільшено
розмір орендної плати та встановлено,
що остання не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку) прокурором в інтересах
держави в особі Олександрівської
міської ради заявлено позов про
внесення змін до договору оренди землі
від 21.07.2005 (державна реєстрація від
03.08.2005 за № 07), який укладено між
Олександрівською міською радою та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Техагро-ЛТД»,
зокрема: викласти п. 8 «Орендна плата»
вказаного договору у новій редакції:

- « 8. Річна орендна плата
встановлюється у розмірі земельного
податку із застосуванням до нього
договірного коефіцієнту 3».

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги
необхідністю приведення договору у
відповідність до вимог діючого
законодавства, а саме істотних умов
договору - розміру орендної плати.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву від 13.01.2014 б/н зазначив, що проти
внесення змін до спірного договору не
заперечує, а навпаки є ініціатором
внесення цих змін у договір.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши прокурора та представників
сторін, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду
землі» зміна умов договору оренди
землі здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» від 03.06.2008 № 309-УІ, внесені
зміни до частин четвертої та п'ятої
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», а саме, було встановлено, що
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку та не може перевищувати 12
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

Попередня редакція наведеної статті
Закону визначала, що річна орендна
плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може бути
меншою за розмір земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю», та перевищувати 10
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

З 01.01.2011 зазначені частини
четверта та п'ята статті 21 Закону
України «Про оренду землі» виключені в
зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України (Закон України від
02.12.2010 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України), який діє з 01.01.2011 і має
аналогічні положення закріплені у ст.
288 Податкового кодексу України.

Разом з цим, пунктом 8. договору
встановлено орендну плату у розмірі
земельного податку збільшеного на
коефіцієнт 1, що не відповідає вимогам
вищевказаного законодавства, так як
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку.

У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом (ч. 1, ч. 2 ст. 632 ЦК
України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно п. 12. договору оренди щодо
якого заявлено позовні вимоги
Олександрівська міська рада має право,
в тому числі, змінювати орендну плату
при зміні розміру земельного податку.

У абз. 4 п. 2.19 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин», від 17.05.2011 № 6, зазначено, що
статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору.

За таких обставин, позовні вимоги про
викладення п. 8. розділу «Орендна плата»
договору у новій редакції:

« 8. Річна орендна плата встановлюється
у розмірі земельного податку із
застосуванням до нього договірного
коефіцієнту 3», підлягають задоволенню
в зв'язку з їх законністю та
обґрунтованістю.

Разом з цим, судові витрати (судовий
збір) слід покласти на позивача, так, як
спір виник з його неправильних дій.

Судом встановлено, що відповідач
звернувся до позивача із заявою від
18.01.2011 № 12/01 про внесення змін до
договору оренди землі від 21.07.2005,
державна реєстрація від 03.08.2005 за №
07.

Позивач, на підставі вищевказаної
заяви відповідача, прийняв рішення від
28.02.2011 № 6/19-32 про внесення змін до
договорів оренди землі (у рішенні
йдеться про зміни до договору від
21.07.2005, державна реєстрація від 03.08.2005 за
№ 07, які аналогічні тим, що
вказані у позовних вимогах).

Вказаним рішенням (пунктом 3) було
встановлено, що внесення змін до
договору оренди землі набирає чинності
після його підписання, нотаріального
посвідчення та державної реєстрації у
порядку, встановленому діючим
законодавством.

Відповідач пояснив суду, що він виживав
усі належні заходи для внесення змін до
договору оренди.

Так, на вимогу позивача, 19.05.2011
відповідач звернувся до управління
Держкозему у м. Луганську Луганської
області із заявою № 86/05 про отримання
інформації про грошову оцінку
земельної ділянки у формі витягу.

Витяг № 4222 ЛГ з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, відповідач отримав
лише 28.10.2013.

29.10.2013, відповідач надав копію
зазначеного витягу позивачу, для
виконання розрахунку розміру орендної
плати за земельну ділянку.

05.11.2013 позивач надав відповідачу
належний розрахунок (лист від 05.11.2013 №
03-03/1033).

Відповідач 30.10.2013 надав позивачу витяг
№ НВ-013 з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку для
реєстрації земельної ділянки в
Реєстраційній службі м. Луганська.

Листом від 12.12.2013 № 03-03/1155 позивач
повідомив відповідача про завершення
процедури реєстрації і надав копію
витягу № 13767636 від 02.12.2013 для подальшої
реєстрації.

18.12.2013 відповідачем було подано заяву
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо іншого права).

Лисом від 26.12.2013 № 163/12 відповідач
запропонував позивачу 11.01.2014, після
отримання витягу про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
іншого права), внести зміни до спірного
договору та посвідчити ці зміни
нотаріально у нотаріуса.

Крім того, позивач у своєму рішенні від
28.02.2011 № 6/19-32 про внесення змін до
договорів оренди, допустив помилку у
реєстровому номері договору, замість №
2540 вказав № 2538, що взагалі унеможливлює
внесення змін до договору.

Відповідач листом від 08.01.2014 № 3/01
звернувся до позивача з проханням
виправити допущену в рішенні помилку.

Однак, до теперішнього часу, помилку
позивачем не виправленню.

Таким чином, відповідач не заперечував
проти внесення вищевказаних змін до
договору оренди землі, сам вживав усіх
необхідних заходів для внесення змін
до договору оренди.

За таких обставин, на підставі ст.ст. 44,
49 Господарського процесуального
кодексу України, судовий збір в сумі 1147
грн. покладається на позивача
(Олександрівську міську раду), так як
спір виник внаслідок його неправильних
дій.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарсько
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди
землі від 21.07.2005 (державна реєстрація
від 03.08.2005 за № 07), який укладено
між Олександрівською міською радою (м.
Луганськ, м. Олександрівськ) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Техагро-ЛТД» (м.
Луганськ), зокрема:

- викласти п. 8 «Орендна плата»
вказаного договору у новій редакції:

« 8. Річна орендна плата встановлюється
у розмірі земельного податку із
застосуванням до нього договірного
коефіцієнту 3».

3. Стягнути з Олександрівської
міської ради, м. Луганськ,
Олександрівськ, Красна Площа, 16,
ідентифікаційний код 04051655, на користь
Державного бюджету України (отримувач:
УДКСУ у м. Луганську, код ОКПО 37991503,
рахунок № 3006 в ГУДКСУ у
Луганській області, МФО 804013, ККД 22030001,
символ 206) судовий збір в сумі 1147 грн.,
наказ видати ДПІ у Артемівському
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів.

04 лютого 2014 р. було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 10
лютого 2014 р. і може бути оскаржене
протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
В.В.
Корнієнко