КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. Справа№
12/5026/1806/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Гончарова С.А.

Куксова В.В.

секретар судового засідання - Пугачова
А.С.,

за участю представників сторін: згідно
протоколу судового засідання від 21.01.2014
року по справі № 12/5026/1806/2012 (в
матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Черкасиобленерго» на рішення
господарського суду Черкаської
області від 20.02.2013 року (оформленого
відповідно до ст. 84 ГПК України 22.02.2013
року) по справі № 12/5026/1806/2012 (суддя
Грачов В.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Черкасиобленерго» в

особі Смілянського
міського району електричних мереж

до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

про стягнення 82 090,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Черкасиобленерго» в особі
Смілянського міського району
електричних мереж звернулось до
господарського суду Черкаської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
82 090,70 грн. заборгованості.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 20.02.2013 року у
справі № 12/5026/1806/2012 у задоволенні
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, позивач, публічне акціонерне
товариство «Черкасиобленерго»,
звернувся до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення та прийняти нове, яким стягнути
заборгованість з відповідача.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує
тим, що судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи та має місце
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду обставинам
справи.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
18.05.2013 року для розгляду апеляційної
скарги по справі № 12/5026/1806/2012
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді
Авдеєв П.В., Куксов В.В.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2013 року по
справі № 12/5026/1806/2012 відновлено
публічному акціонерному товариству
«Черкасиобленерго» строк на подання
апеляційної скарги та прийнято її до
провадження і призначено перегляд
рішення на 18.06.2013 року.

17.06.2013 року від представника публічного
акціонерного товариства
«Черкасиобленерго» в особі
Смілянського міського району
електричних мереж надійшли документи
на виконання вимог ухвали суду від
20.05.2013 року, які судовою колегією
оглянуто та долучено до матеріалів
справи.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на
підставі ст. 96 ГПК України подано до
суду відзив на апеляційну скаргу, в
якому відповідач просить апеляційну
скаргу позивача на рішення
господарського суду міста Києва від
20.02.2013 року у справі № 12/5026/1806/2012
залишити без задоволення, а рішення без
змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.06.2013 року по
справі № 12/5026/1806/2012 відкладено розгляд
справи на 09.07.2013 року, у зв'язку з
необхідністю витребування нових
доказів.

08.07.2013 року від представника публічного
акціонерного товариства
«Черкасиобленерго» в особі
Смілянського міського району
електричних мереж надійшли документи
на виконання вимог ухвали суду від
18.06.2013 року, які судовою колегією
оглянуто та долучено до матеріалів
справи.

08.07.2013 року від Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 надійшло клопотання
з документами на виконання вимог
ухвали суду від 18.06.2013 року, які судовою
колегією оглянуто та долучено до
матеріалів справи.

09.07.2013 року від представника публічного
акціонерного товариства
«Черкасиобленерго» в особі
Смілянського міського району
електричних мереж надійшло клопотання,
в якому позивач просить долучити
документи, що подано на виконання вимог
ухвали суду від 18.06.2013 року, які судовою
колегією оглянуто та долучено до
матеріалів справи.

Відповідно до розпорядження Секретаря
палати Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 року у
зв'язку з перебуванням судді Авдеєва
П.В. у відпустці та з метою дотримання
строків розгляду справи, здійснено
заміну у складі колегії суддів,
відповідно до якого перегляд рішення
здійснюється головуючим суддею -
Яковлєвим М.Л., суддями - Гончаровим С.А.,
Куксовим В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 року по
справі № 12/5026/1806/2012 прийнято апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «Черкасиобленерго» до
провадження зазначеною колегією.

Попередньою ухвалою суду було
викликано у судове засідання
електромонтера ОСОБА_3 для дачі
пояснень по суті спору.

В судовому засіданні було опитано
електромонтера та отримано відповідні
відповіді на пояснення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 року
призначено по справі № 12/5026/1806/2012
судово-технічну та судово-економічну
експертизи, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз та
зупинено провадження по справі.

Матеріали справи були направлені до
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз для
проведення експертизи.

29.11.2013 року до Київського апеляційного
господарського суду надійшов висновок
експертизи разом з матеріалами справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013 року
поновлено провадження по справі №
12/5026/1806/2012 та призначено розгляд справи
на 21.01.2014 року.

В судовому засіданні, призначеному на
21.01.2014 року, представниками сторін
подано клопотання в порядку ст. 69 ГПК
України про продовження строку
розгляду справи на 15 днів, оскільки
двомісячний строк для розгляду
апеляційної скарги закінчується 02.02.2014
року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 року
клопотання публічного акціонерного
товариства «Черкасиобленерго» в особі
Смілянського міського району
електричних мереж та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
продовження строку апеляційного
провадження задоволено. Продовжено
строк апеляційного провадження по
справі № 12/5026/1806/2012 строком на 15
(п'ятнадцять) днів до 17.02.2014 року та
оголошено перерву у судовому
засіданні до 04.02.2014 року.

27.01.2014 року від представника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 надійшло
клопотання про виклик експерта у
судове засідання.

Відповідно до ст. 31 ГПК України в
судовому процесі може брати участь
судовий експерт. Експерт належить до
інших осіб, які беруть участь у процесі,
у випадках, передбачених ГПК. Наявність
у господарському процесі експерта
викликається необхідністю
застосування спеціальних знань під час
дослідження доказів. Експерт - це
процесуальна особа, якій у порядку,
встановленому ГПК, доручається через
проведення дослідження матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, що містять
інформацію про обставини справи,
давати висновки з питань, які виникають
під час розгляду справи і стосуються
сфери його спеціальних знань. Отже,
процесуальна функція експерта полягає
у вирішенні проблем формування
доказової бази за допомоги спеціальних
знань.

Питання про призначення експертизи та
про виклик до суду експертів може бути
вирішено судом відповідно до ст. 65 ГПК
при підготовці справи до розгляду в
судовому засіданні, а також під час
судового розгляду. Водночас,
відповідно до ст. 41 ГПК учасники
судового процесу мають право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом.

З огляду на зазначене та дослідивши
наданий висновок експерта, колегія
суддів приходить до висновку щодо
відсутності підстав для виклику
експерта у судове засідання, оскільки
його висновок викладено після
проведення дослідження матеріальних
об'єктів, явищ і процесів, що містять
інформацію про обставини справи,
повністю надано висновки з питань, які
виникли під час розгляду справи. Отже,
свою процесуальну функцію експерт
виконав повністю у вирішенні проблем
формування доказової бази по даній
справі.

04.02.2014 року від публічного акціонерного
товариства «Черкасиобленерго»
надійшло клопотання про долучення
додаткових документів, які судовою
колегією оглянуто та долучено до
матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на
04.02.2014 року, представником відповідача
подано додаткові документи, які
судовою колегією оглянуто та долучено
до матеріалів справи.

Представники позивача були присутніми
в судових засіданнях та надавали свої
пояснення, якими підтримали доводи, що
викладені в апеляційній скарзі,
просили апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення господарського
суду Черкаської області від 20.02.2013 року
скасувати повністю та прийняти нове,
яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача та відповідач
в судових засіданнях надавали свої
пояснення та просили рішення
господарського суду Черкаської
області від 20.02.2013 року залишити без
змін, а апеляційну скаргу позивача - без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
виступ відповідача та представників
позивача та відповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення господарського
суду Черкаської області від 20.02.2013 року
по справі № 12/5026/1806/2012 - слід залишити
без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

21.05.2003 року між Смілянським МРЕМ
(постачальник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 (споживач)
укладено договір № б/н на постачання
електричної енергії ВАТ
«Черкасиобленерго» для споживачів
Черкаської області, відповідно до умов
якого постачальник зобов'язується
поставити електричну енергію
споживачу, а споживач оплачує
постачальнику вартість електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору (а.с.
115-118, т. 1).

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України
договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 275
Господарського кодексу України за
договором енергопостачання, до яких
відноситься спірний Договір,
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

За умовами ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором визнається домовленість
двох чи більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Його зміст складають умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Виникнення прав за договором залежить
від покладених ним на сторін
обов'язків, які у сукупності і
визначають правову природу договору.

Предметом договору є постачання
позивачем за плату теплової енергії
відповідачу у вигляді гарячої води,
тобто за своєю правовою природою він є
договором енергопостачання (параграф 3
глави 29 Господарського кодексу
України), платником за яким є сторона за
договором, на користь якої він
укладений, тобто відповідач.

Між сторонами укладено додатки до
договору, якими визначено кількість,
вартість споживання електричної
енергії, тариф, межі балансової
належності та терміни сплати
споживачем вартості спожитої
електричної енергії (а.с. 119-123, т. 1).

Зазначений договір виконувався між
сторонами належним чином, доказів
протилежного не надано.

13.09.2007 року, згідно з заявою ОСОБА_4,
працівником позивача було встановлено,
налагоджено та опломбовано лічильник
типу СА4 - И678 № 431092 на об'єкті замовника
(цех деревообробки) в АДРЕСА_1, про що
складено акт. В акті зафіксовано покази
лічильника 00001. Після виконання
технічних умов та прийняття приладу
обліку, зазначений об'єкт було включено
до діючого на той час договору про
постачання електричної енергії від
21.05.2003 року (а.с. 45, т. 1).

11.07.2011 року ФОП ОСОБА_2 (відповідач)
звернувся до позивача з заявою, в якій
просив переоформити договір № 687 про
постачання електричної енергії з ФОП
ОСОБА_4 на нього (а.с. 52, т. 1).

12.07.2011 року між ВАТ «Черкасиобленерго»
Смілянський міський РЕМ (позивач,
постачальник) та ФОП ОСОБА_2
(відповідач, споживач) укладено договір
про постачання електричної енергії №
687, за умовами якого постачальник
продає електричну енергію споживачу,
для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 88,0 кВт, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами даного
договору (а.с. 9-17, т. 1).

Пунктом 2.1. договору сторони погодили,
що під час виконання умов цього
договору, а також вирішення всіх
питань, що не обумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
чинним законодавством України та
Правилами користування електричною
енергією (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п.п. 2.3.3., 2.3.4. договору
споживач зобов'язався оплачувати
постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатків
"Порядок розрахунків" (додаток № 3) та
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії" (додаток № 4),
здійснювати оплату за послуги з
компенсації перетікання реактивної
електричної енергії між
електромережею постачальника та
електроустановками споживача згідно з
додатком "Порядок розрахунків за
перетікання реактивної
електроенергії".

Згідно з п. 4 додатку № 3 до даного
договору, розрахунковим періодом за
активну і реактивну електричну енергію
та інші платежі вважається період часу
з 8 числа минулого місяця по 8 число
поточного місяця, за який визначається
обсяг спожитої електроенергії.

Відповідно до п. 7.1 договору, облік
електроенергії, спожитої споживачем,
здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та
ПКЕЕ.

Згідно з додатками № 2 "Акт
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін", постачання
електроенергії здійснюється на об'єкти
споживача - готель "ІНФОРМАЦІЯ_1" в
АДРЕСА_2 і цех деревообробки в АДРЕСА_1.

Згідно з додатком № 4 "Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії", за згодою сторін договору
споживач взяв на себе обов'язок знімати
покази електролічильників і доводити
їх значення до постачальника у
встановленому порядку.

05.09.2012 року працівником позивача на
об'єкті споживача в АДРЕСА_1 здійснено
перевірку схеми обліку, знято
електролічильник типу СА4 - И678 № 431092 і
замінено на лічильник типу NP MME-3FO №
00861398, про що складено акт (а.с. 44, т. 1).

В акті зазначено, що схема обліку
змонтована згідно ПУЕ і ПКЕЕ, працює
вірно і придатна для комерційних
розрахунків за використану
електроенергію, показники знятого
лічильника становлять 56750, показники
знятого і встановленого лічильника
підтвердив своїм підписом споживач.

А з акта про використану
електроенергію (активну, реактивну) у
липні місяці 2012 року, доведеного
споживачем постачальнику, вбачається,
що покази лічильника № 431092 становлять
у розрахунковому періоді 5655 Квт, у
попередньому періоді - 5626, різниця
показників - 29 (а.с. 43, т.1).

19.11.2012 року позивач направив
відповідачу рахунок-фактуру № 687 на
оплату спожитої електричної енергії за
листопад 2012 року, в якому значилось, що
станом на 01.11.2012 року у відповідача
зафіксована заборгованість у розмірі 81
042,14 грн., нараховано до сплати за
розрахунковий період 1 048,56 грн., всього
до оплати підлягало 82 090,7 грн. (а.с. 23, т. 1)

Однак, на момент звернення до суду з
позовом заборгованість не сплачено,
таким чином, публічне акціонерне
товариство «Черкасиобленерго» в особі
Смілянського міського району
електричних мереж просить суд стягнути
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
заборгованість у сумі 82 090,70 грн.

Відмовляючи у позові суд першої
інстанції виходив з наступного.

За змістом нормативних актів та з
урахуванням встановлених обставин
справи суд першої інстанції вважає, що
позивачем було виявлене порушення
відповідачем ПКЕЕ та умов договору, яке
повинно було бути оформлене актом
порушень. Акт порушень, складений з
дотриманням вимог п. 6.41 ПКЕЕ, може бути
підставою стягнення спірної
заборгованості з відповідача, його
неподання позивачем свідчить про
недоказаність позовних вимог, яка, в
свою чергу, є підставою відмови в їх
задоволенні.

Однак, з зазначеним колегія суддів
погодитись не може, з огляду на
наступне.

Відповідно до правил користування
електричною енергією № 28 від 31.07.1996
року, які затверджені Національна
комісія з питань регулювання
електроенергетики, договір про
постачання електричної енергії -
домовленість двох сторін (постачальник
електричної енергії за регульованим
тарифом і споживач), що є документом
певної форми, який встановлює зміст та
регулює правовідносини між сторонами
під час продажу постачальником за
регульованим тарифом електричної
енергії споживачу за тарифами, які
регулюються відповідно до
законодавства України; договірна
величина споживання електричної
енергії - узгоджена в договорі між
постачальником електричної енергії і
споживачем величина обсягу
електричної енергії на відповідний
розрахунковий період.

Як було зазначено вище, 05.09.2012 року
працівником позивача на об'єкті
споживача в АДРЕСА_1 здійснено
перевірку схеми обліку, знято
електролічильник типу СА4 - И678 № 431092 і
замінено на лічильник типу NP MME-3FO №
00861398, про що складено акт (а.с. 44, т. 1).

Тобто, заміна лічильника не підпадає
під пункт 6.41 ПКЕЕ у якому зазначено, що
у разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень.

В даному випадку, у зв'язку зі зміною
споживача підписувався новий договір
та здійснено саме заміну лічильника,
про що складено відповідний акт заміни
і налагодження схеми трьохфазного,
однофазного лічильника.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку щодо відсутності
необхідності для складення акту
порушення, оскільки в даному випадку
існує питання про стягнення
заборгованості за використану
електричну енергію за договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Тобто заборгованість, якщо вона
доведена, повинна оплачуватись на
виконання умов договору, а не акту
порушень.

Щодо обставин справи по суті,
зазначаємо наступне.

Як було зазначено вище, 19.11.2012 року
позивач направив відповідачу
рахунок-фактуру № 687 на оплату спожитої
електричної енергії за листопад 2012
року, в якому значилось, що станом на
01.11.2012 року у відповідача зафіксована
заборгованість у розмірі 81 042,14 грн.,
нараховано до сплати за розрахунковий
період 1 048,56 грн., всього до оплати
підлягало 82 090,7 грн. (а.с. 23, т. 1)

Разом з тим, за розрахунком позивача, на
початок вересня 2012 року заборгованості
відповідача по оплаті за спожиту
електроенергію не існувало, була
переплата в сумі 52,82 грн., у вересні до
оплати нараховано 81 494,96 грн., у жовтні -
505,54 грн., у листопаді - 1 048,56 грн. (а.с. 22, т.
1), з урахуванням сплачених у вересні і
жовтні (400+505,54) 905,54 грн., всього борг
відповідача станом на 19.11.2012 року
складав 82 090,7 грн., який позивач просить
стягнути з відповідача на свою користь.

За період з 19.11.2012 року споживачем в
листопаді 2012 року сплачено 1048,56 грн., в
грудні 2012 року нараховано 724,79 грн. та
сплачено 620 грн., в січні 2013 року
розрахунки не проводились, станом на
01.02.2013 року заборгованість склала 81 146,93
грн. (а.с. 22, 171).

Із письмового повідомлення позивача №
918 від 09.11.2012 року на звернення
відповідача вбачається, що нарахування
за використану електричну енергію в
сумі 81 042,14 грн. проведено у
відповідності до діючих норм ПКЕЕ, а
саме шляхом множення діючого тарифу
електроенергії на різницю між
показниками знятого приладу обліку,
які зазначені в Акті заміни приладу
обліку від 05.09.2012 року, та кінцевих
показників цього ж приладу обліку із
зазначеними показами в останньому
звіті споживача про використану
електричну енергію. Припинення
електропостачанні здійснено у
відповідності до п. 6.1.3. договору по
причині невідшкодованої
заборгованості за використану
електроенергію в сумі 8 1042,14 грн. (а.с. 171,
т. 1).

Крім того, в матеріалах справи наявний
додаток № 1 до розрахунку боргу за
спожиту електричну енергію по ФОП
ОСОБА_2 станом на 19.11.2012 року.

З додатку вбачається, що методика
застосування тарифу та порядок
визначення розрахунку втрат
електричної енергії в мережах
споживача при формуванні рахунку за
використану електричну енергію в
вересні 2012 року по ФОП ОСОБА_2 по
договору № 687 від 12.07.2011 року станом на
19.11.2012 року застосовується наступним
чином:

Враховуючи останній акт про
використану електроенергію поданий
споживачем ФОП ОСОБА_2 за липень з
показниками приладів обліку:

1. № 431092 з показниками 5655

2. № 2723034 з показниками 16250

при рознесенні акта заміни і
налагодження схеми трьохразового
лічильника де знято лічильник типу
СА4-и678 № 431092 А100 з показниками 56750 - п'яти
значних цифр розрахункового обліку
споживання електричної енергії, було
визначено шляхом віднімання
використаних кВт годин електричної
енергії а саме:

56750-5655=51095 кВт годин

додатково нараховано споживання по
ново встановленому приладу обліку 128
кВт год., - цех деревообробки;

додатково враховано споживання 208 кВт
год., - готель «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Сумарне споживання становить 51431 кВт
години помножено на діючий тариф в
вересні 2012 року який складав 1,136 грн.
кВт

(128+208)х1,136=381,69 грн.

51095х1,136=58043,92 грн.

381,69+58043,92=58425,61 грн.

Розрахунок втрат електричної енергії в
мережах споживача застосовувався
відповідно додатку № 8 договору № 687
від 12.07.2011 року, про постачання
електричної енергії з розрахунковою
схемою, від розподілу межі балансової
належності до встановлення приладу
обліку складає 20832 кВт годин помножений
на діючий тариф 1,136 грн. кВт згідно
формул зазначених у додатку:

20832х1,136=23665,09 грн.

58425,61+23665,09=82090,70 грн., нарахування
обсягів спожитої електричної енергії х
врахуванням втрат електричної енергії
склало у сумі 82 090,70 грн.

Дослідивши зазначений додаток стало не
зрозумілим чому до нарахування
заборгованості було включено
споживання електричної енергії за
лічильником № 2723034 з показниками 16250,
який встановлено в готелі
«ІНФОРМАЦІЯ_1», в той час як представник
позивача в судовому засіданні
повідомив, що заборгованість
нараховувалась тільки по
деревообробному цеху.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку щодо призначення по даній
справі експертизи для встановлення
наступних висновків:

- чи можливо спожити за 14 днів
електроенергії, за наявності існуючих
електроприладів, які знаходяться на
об'єкті цеху деревообробки АДРЕСА_1, в
кількості 56750 кВт.?

На що експерт зазначив, що за 14 днів
споживання електроенергії існуючими
електроприладами, які знаходяться на
об'єкті цеху деревообробки,
розташованого АДРЕСА_1, а саме: 2х
асинхронних електродвигунів,
потужністю по 0,75 кВт, 2х асинхронних
електродвигунів, потужністю по 7,5 кВт
при максимальному їх навантаженні,
електрочайника, потужністю 2 кВт,
компактної люмінесцентної лампи,
потужністю 0,02 кВт, компактної
люмінесцентної лампи, потужністю 0,08
кВт, телевізора, потужністю 0,15 кВт та
холодильника, потужністю 0,18 кВт при їх
безперервному підключенні до
електромережі протягом зазначеного
часу спожити електроенергію в
кількості 56750 кВт/год. неможливо.

- яка фактична кількість
електроенергії була спожита за 14 днів
електроенергії, за наявності існуючих
електроприладів, які знаходяться на
об'єкті цеху деревообробки АДРЕСА_1?

З висновку вбачається, що фактичну
кількість електроенергії, яка була
спожита за 14 діб, при споживанні її
існуючими електроприладами, які
знаходяться на об'єкті цеху
деревообробки, розташованого АДРЕСА_1 і
за наявною можливістю їх використання
встановити неможливе через
відсутність вихідних даних щодо
фактичних термінів використання
електроприладів (електрочайника,
потужністю 2 кВт, компактної
люмінесцентної лампи, потужністю 0,02
кВт, компактної люмінесцентної лампи,
потужністю 0,08 кВт, телевізора,
потужністю 0,15 кВт та холодильника,
потужністю 0,18 кВт). Але з підрахунку
кількості спожитої електроенергії
тими споживачами електроенергії, які
можливо використовувати при
підключенні їх до електромережі за
функціональною потребою з цих 14 діб:
компактних люмінесцентних ламп
протягом 7 діб безперервної роботи,
телевізора та холодильника протягом 14
діб безперервної роботи, а
електричного чайника протягом одної
доби безперервної роботи, вона може
дорівнювати 175,68 кВт/год.
Електродвигуни, які були встановлені
на електроустаткуванні (а також
демонтовані на момент огляду об'єкту
експертом) не враховувались, оскільки
не підтверджено їх використання
(споживання ними електроенергії).

- скільки електроенергії можливо
спожити за 1 день за наявності існуючих
електроприладів, які знаходяться на
об'єкті цеху деревообробки АДРЕСА_1?

Також, як вбачається з висновку за 1
добу на об'єкті цеху деревообробки,
розташованого АДРЕСА_1 при умові
безперервного споживання
електроенергії її споживачами, у тому
числі й асинхронним електродвигуном,
який демонтований із стрічкової
пилорами, при повному їх
(електродвигунів) завантаженні
кількість спожитої електроенергії
може становити 396 кВт/год. Тими
споживачами електроенергії, які
можливо використовувати при
підключенні їх до електромережі за
функціональною потребою на цьому
об'єкті (електрочайника, потужністю 2
кВт, компактної люмінесцентної лампи,
потужністю 0,02 кВт, компактної
люмінесцентної лампи, потужністю 0,08
кВт, телевізора, потужністю 0,15 кВт та
холодильника, потужністю 0,18 кВт)
кількість спожитої електроенергії
може дорівнювати 12,55 кВт/год.

- скільки електроенергії можливо
спожити за 14 днів за наявності існуючих
електроприладів, які знаходяться на
об'єкті цеху деревообробки АДРЕСА_1?

Експерт зазначив, що за 14 діб днів
споживання електроенергії існуючими
електроприладами, які знаходяться на
об'єкті цеху деревообробки,
розташованого АДРЕСА_1, а саме: 2х
асинхронних електродвигунів,
потужністю по 7,5 кВт, 2х асинхронних
електродвигунів, потужністю по 7,5 кВт
при максимальному їх навантаженні,
електрочайника, потужністю 2 кВт,
компактної алюмінесцентної лампи,
потужністю 0,02 кВт, компактної
люмінесцентної лампи, потужністю 0,08
кВт, телевізора, потужністю 0,15 кВт та
холодильника, потужністю 0,18 кВт при їх
підключенні до електромережі протягом
зазначеного часу при вирішенні питання
3 можливо спожити електроенергію в
кількості 5719,68 кВт/год.

- чи вірно оплачувалась електроенергія
за адресою: АДРЕСА_1, за період з 13.09.2007
року по 30.11.2012 року за наявності
існуючих електроприладів?

Оскільки у матеріалах справи не
міститься інформації щодо оплати за
споживання електроенергії на об'єкті
цеху деревообробки, розташованого
АДРЕСА_1 окремо від готелю
«ІНФОРМАЦІЯ_1» вирішити питання: «Чи
вірно здійснювалась оплата за
використання електроенергії на
вказаному об'єкті?» неможливо.

Ознайомившись з зазначеним висновком
експерта колегія суддів приходить до
висновку щодо взяття його за основу
постанови, з огляду на наступне.

Стаття 41 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що для роз'яснення питань,
що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Оскільки, для вирішення спору по даній
справі необхідні спеціальні знання, то
колегія суддів звернулась з переліком
відповідних питань до експертної
установи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
судову експертизу» (закон) судова
експертиза - це дослідження експертом
на основі спеціальних знань
матеріальних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про обставини
справи, що перебуває у провадженні
органів досудового розслідування чи
суду.

Статтею 3 Закону передбачено, що
судово-експертна діяльність
здійснюється на принципах законності,
незалежності, об'єктивності і повноти
дослідження.

Крім того, у ст. 4 Закону зазначено, що
незалежність судового експерта та
правильність його висновку
забезпечуються: процесуальним
порядком призначення судового
експерта; забороною під загрозою
передбаченої законом відповідальності
втручатися будь-кому в проведення
судової експертизи; існуванням установ
судових експертиз, незалежних від
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування та
суду; створенням необхідних умов для
діяльності судового експерта, його
матеріальним і соціальним
забезпеченням; кримінальною
відповідальністю судового експерта за
дачу завідомо неправдивого висновку та
відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків; можливістю призначення
повторної судової експертизи;
присутністю учасників процесу в
передбачених законом випадках під час
проведення судової експертизи.

За змістом цих нормативних актів та з
урахуванням встановлених обставин
справи суд вважає, що наданий експертом
висновок є обґрунтований та
об'єктивний, оскільки здійснений
судовим експертом, який має відповідну
вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний
рівень спеціаліста, пройшов відповідну
підготовку та отримав кваліфікацію
судового експерта з певної
спеціальності.

При огляді досліджуваного об'єкту було
виявлено наступне електричне
обладнання, яке з погодження присутніх
осіб могло бути підключеним до
електромережі протягом 14 діб, а саме:
електричний прожектом з компактною
люмінесцентною лампою 80 Ват,
електричний патрон з угвинченою у
нього електричною компактною
люмінесцентною лампою потужністю 20
Ват, електричний чайника 2000 Ват,
телевізор 150 Ват, адсорбційний
холодильник «Кристал 408-1» 180 Ват.

Зазначені електроприлади могли бути
підключеними до електромережі і
використовуватись за призначенням,
тобто могли споживати електричну
енергію до того часу поки об'єкт не було
знеструмлено енергопостачальною
компанією і може дорівнювати 175,68
кВт/год.

Під час дослідження приміщення, де
знаходилось обладнання для обробки
деревини експертом зазначено, що
верстати неможливо експлуатувати без
магнітних пускачів, автоматів захисту
та заземлення, у тому приміщенні, де
вони розміщуються всього цього не має.
Крім того туди не підходить і
електроживлення, тому на момент огляду
досліджувального об'єкту - можливість
їх експлуатації відсутня.

З урахуванням зазначеного об'єкту
можливо максимально спожити
електроенергію при використанні усіх
електричних асинхронних електричних
двигунів 5 544 кВт/год.

Оскільки, ні експертом ні сторонами не
доведено факту використання
приміщення, де знаходилось обладнання
для обробки деревини, то колегія суддів
приходить до висновку щодо
використання відповідачем 175,68 кВт/год.

Беручи до уваги додаток до розрахунку
боргу за електричну енергію, то
розрахунок застосовується наступним
чином:

Споживання становить 175,68 кВт години
помножено на діючий тариф в вересні 2012
року який складав 1,136 грн. кВт

175,68х1,136=199,57 грн., нарахування обсягів
спожитої електричної енергії склало у
сумі 199,57 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку щодо наявної
заборгованості у відповідача за
електричної енергії в мережах
споживача при формуванні рахунку за
використану електричну енергію в
вересні 2012 року по ФОП ОСОБА_2 по
договору № 687 від 12.07.2011 року станом на
19.11.2012 року становить 199,57 грн.

Разом з тим, як зазначав сам позивач, на
початок вересня 2012 року заборгованості
відповідача по оплаті за спожиту
електроенергію не існувало, була
переплата в сумі 52,82 грн., у жовтні - 505,54
грн., у листопаді - 1 048,56 грн. (а.с. 22, т. 1), з
урахуванням сплачених у вересні і
жовтні (400+505,54) 905,54 грн., тому на думку
колегії суддів заборгованість
відсутня, а тому відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Щодо посилань позивача на те, що
відповідачем не вірно подавались
покази засобів обліку, оскільки
лічильник є п'яти значним, а подавались
лише чотирьохзначні покази, то вони не
беруться до уваги, з огляду на
пояснення відповідача який зазначив,
що він подавав чотирьохзначні покази
тому що перша цифра нуль і вона не може
вплинути на оплату за використану
електричну енергію.

Крім того, п. 3.1.5 договорів передбачено,
що доступ до належних споживачу
засобів (систем) обліку електричної
енергії, вимірювання потужності,
контролю показників якості
електричної енергії для контролю
дотримання встановлених режимів
споживання енергії, а за твердження
відповідача представник позивача два
рази на рік знімав покази на
електролічильнику та перевіряв його
технічних стан.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що твердження позивача не
заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до у п. 12 постанови Пленума
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу XII
Господарського процесуального кодексу
України" порушення норм процесуального
права, зазначені у пунктах 1 - 7 частини
третьої статті 104 ГПК, є в будь-якому
випадку підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду,
у тому числі й тоді, коли суд першої
інстанції повно з'ясував обставини
справи і дав їм правильну юридичну
оцінку. У такому випадку апеляційний
суд скасовує рішення місцевого
господарського суду повністю і згідно
з пунктом 2 статті 103 ГПК приймає нове
рішення.

Якщо порушення норм процесуального
права не підпадає під ознаки, зазначені
у пунктах 1 - 7 частини третьої статті 104
ГПК, господарський суд оцінює
порушення норм процесуального права,
виходячи з конкретних обставин справи
та приписів частини другої зазначеної
статті ГПК.

Не підлягає скасуванню судове рішення,
якщо апеляційною інстанцією буде
з'ясовано, що його резолютивна частина
є правильною, хоча б відповідні
висновки місцевого господарського
суду й не були належним чином
обґрунтовані у мотивувальній частині
рішення. Водночас апеляційний
господарський суд у мотивувальній
частині своєї постанови не лише вправі,
а й повинен зазначити власну правову
кваліфікацію спірних відносин та
правову оцінку обставин справи.

Крім того, відповідно до п. 32
інформаційного листа № 01-8/482 від 13.08.2008
року Вищого господарського суду
України передбачено, що якщо помилка
господарського суду у застосуванні
норм процесуального права, то згідно з
частиною другою ст. 104 ГПК України воно
може бути підставою для скасування або
зміни рішення названого суду лише за
умови, якщо це призвело до прийняття
неправильного рішення.

Таким чином, навіть з урахуванням того,
що у мотивувальній частині рішення
зазначені інші обставини, це призвело
до прийняття правильної резолютивної
частини рішення, то рішення по даній
справі скасуванню не підлягає, та
залишається без змін але з інших
підстав.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове
рішення приймається колегіально за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень та подати до
суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 року "Про судове рішення"
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення господарського
суду Черкаської області від 20.02.2013 року
у справі № 12/5026/1806/2012 - залишається без
змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись
ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Черкасиобленерго» на рішення
господарського суду Черкаської
області від 20.02.2013 року по справі №
12/5026/1806/2012 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 20.02.2013 року по
справі № 12/5026/1806/2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 12/5026/1806/2012
повернути до господарського суду
Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду за наслідками
перегляду відповідно до ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
М.Л. Яковлєв

Судді
С.А. Гончаров

В.В. Куксов