КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2014 р. Справа№ 25/143

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

за участю секретаря:
Мациборко Т.І.

за участю представників сторін:

від позивача : Пінтелін А.В. (за
довіреністю № 423/11.5.2 від 17.10.2013 року)

від відповідача: не з'явився;

від ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва: не
з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 року про видачу
дублікату наказу від 22.06.2010 року

у справі № 25/143 (суддя: Морозов С.М.)

за позовом відкритого акціонерного
товариства ВТБ Банк в особі Відділення
«Київська регіональна дирекція» ВАТ
ВТБ Банк

до товариства з обмеженою
відповідальністю
«Укртрансекспедиція»

про стягнення 9 055, 82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 року у справі № 25/143

в задоволенні подання Відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського управління юстиції у
місті Києві відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої
інстанції зазначив, що строк,
встановлений для пред'явлення наказу
Господарського суду міста Києва від
22.06.2010 року у справі № 25143 до виконання
закінчився 22.06.2013 року, а відтак подання
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві задоволенню не
підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Відділ
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати ухвалу
Господарського суду м. Києва від 26.12.2013
року про відмову у задоволенні подання
Відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м.
Києві про видачу дублікату наказу №
25/143 від 22.06.2010 року на підставі ст. 120 ГПК
України, та винести нове рішення, яким
подання Відділу ДВС Голосіївського РУЮ
у м. Києві задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
відмовивши у задоволені подання
Відділу ДВС Голосіївського РУЮ про
видачу дублікату наказу на підставі ст.
120 ГПК Україна, місцевий господарський
суд не врахував факт переривання
строку пред'явлення наказу у зв'язку з
пред'явленням наказу № 25/143 від 22.06.2010
року до виконання, а також факт
відсутності інформації щодо
направлення наказу стягувачу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014 року
відкрито апеляційне провадження у
справі № 25/143 та призначено до розгляду
на 05.02.2014 року.

05.02.2014 року в судове засідання
представники відповідача та відділу
ДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві не
з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили, як свідчать матеріали
справи, про час та місце розгляду
справи сторони були повідомлені
належним чином.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду від 13.08.2008 р. №
01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року
„Про деякі питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України").

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності представників
відповідача та відділу ДВС
Голосіївського РУЮ у місті Києві, за
наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.1 п. 19 ст. 106 ГПК України
окремо від рішення місцевого
господарського суду можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку
ухвала місцевого господарського суду
про видачу дублікату наказу або
відмову у його видачі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, долучені до
матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.06.2010 у справі № 25/143 позовні
вимоги задоволено частково, а саме було
стягнуто з ТОВ "Укртрансекспедиція" на
користь ВАТ ВТБ Банк в особі Відділення
«Київська регіональна дирекція» ВАТ
ВТБ Банк грошові кошти в розмірі 5 560, 77
грн. та судові витрати у сумі 207, 53 грн.
Видано наказ.

На виконання рішення Господарського
суду міста Києва від 03.06.2010 року у
справі № 25/143, яке набрало законної сили
22.06.2010, судом було видано наказ № 25/143
від 22.06.2010 року про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Укртрансекспедиція"
на користь відкритого акціонерного
товариства ВТБ Банк в особі Відділення
«Київська регіональна дирекція» ВАТ
ВТБ Банк грошових коштів в розмірі 5 560,
77 грн. та судові витрати у сумі 207, 53 гр.

Зазначений наказ був пред'явлений до
виконання та 02.09.2010 року державним
виконавцем відділу ДВС Голосіївського
РУЮ м. Києва було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 21458980 (а.с. 85), відповідно до якої
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання наказу
Господарського суду міста Києва № 25/143
від 22.06.2010 про стягнення з ТОВ
«Укртрансекспедиція» на користь ВТБ
Банк в особі Відділення «Київська
регіональна дирекція «ВАТ ВТБ Банк»
боргу в розмірі 5768, 30 грн.

27.06.2012 року державним виконавцем
відділу ДВС Голосіївського РУЮ м. Києві
було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу (а.с.86)
та встановлено строк для повторного
пред'явлення для виконання до 27.06.2013
року.

Проте, відповідно до заяви стягувача
ПАТ «ВТБ Банк» наказ про примусове
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 03.06.2010 року по справі №
25143 на його адресу не повертався, у
зв'язку з чим державний виконавець
звернувся з поданням про видачу
дублікату наказу про примусове
виконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що строк встановлений для
пред'явлення наказу Господарського
суду міста Києва від 22.06.2010 року у
справі № 25143 закінчився 22.06.2013 року.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Згідно статті 120 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
втрати наказу господарський суд може
видати його дублікат, якщо стягувач або
державний виконавець звернувся із
заявою про це до закінчення строку,
встановленого для пред'явлення наказу
до виконання. Про видачу дубліката
наказу виноситься ухвала.

До заяви про видачу дубліката наказу
мають бути додані: довідка установи
банку, державного виконавця чи органу
зв'язку про втрату наказу.

- довідка установи банку, державного
виконавця чи органу зв'язку про втрату
наказу;

- при втраті наказу стягувачем - довідка
стягувача, підписана керівником чи
заступником керівника та головним
(старшим) бухгалтером підприємства,
організації, що наказ втрачено і до
виконання не пред'явлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 23 Закону України
« Про виконавче провадження», в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, передбачено, що
строки пред'явлення виконавчого
документа перериваються пред'явленням
такого документа до виконання. Після
переривання строку пред'явленого
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час , що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується

Як зазначалося вище , дійсно наказ
Господарського суду м. Києва від 22.06.2010
року за № 25143 був пред'явлений до
Голосіївського районного управління
юстиції та 02.09.2010 року відкрито
виконавче провадження.

Таким чином, позивач у строк
пред'явлення наказу до виконання
звернувся з наказом, оскільки
зазначений наказ було повернуто
відповідно до постанови про повернення
виконавчого документа стягувачу від
27.06.2012 року, це є підставою , відповідно
до положень ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» для
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Таким чином, період з 02.09.2010 року по
27.06.2012 року на який строк переривався, у
зв'язку з пред'явленням виконавчого
документа до виконання, не
зараховується до строку відведеного
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
чинним законодавством України не
передбачено, що вищевказаний строк
після його переривання починається
спочатку, а лише зазначено, що строк
поновлюється на час, який минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

Отже, враховуючи, що строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання
переривався на період 02.09.2010 року по
27.06.2012, строк визначений п.1 ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження»,
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, для
пред'явлення наказу Господарського
суду міста Києва від 22.06.2010 року у
справі № 25143 пропущений не був.

Суд першої інстанції при
прийнятті оскарженої ухвали
наведеного не врахував, не повністю
з'ясував обставини, що мають значення
для справи натомість, виходячи з
наявних в матеріалах справи доказів,
виніс помилкову ухвалу.

Відповідно до ст. 104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни
ухвали місцевого господарського суду є
невідповідність висновків, викладених
в ухвалі місцевого господарського
суду, обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
господарського суду міста Києва від
26.12.2013р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції у місті
Києві на ухвалу господарського суду
міста Києва від 26.12.2013 року у справі №
25/143 задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 року у справі № 25/143
скасувати.

Подання відділу Державної виконавчої
служби Голосіївського районного
управління юстиції у місті Києві
задовольнити.

Матеріали справи № 25/143 повернути до
місцевого господарського суду

Доручити господарському суду міста
Києва видати дублікат наказу № 25/143 від
22.06.2010 року.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко