м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю
"Глобус"доПриватного акціонерного
товариства "Народна фінансово-страхова
компанія "Добробут"простягнення коштів
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: не з'явились.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
до Приватного акціонерного товариства
"Народна фінансово-страхова компанія
"Добробут" про стягнення 13 039,30 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 порушено провадження у
призначено на 13.01.2014.
Ухвалою від 13.01.2014 розгляд справи
відкладено на 03.02.2014.
03.02.2014 через відділ діловодства суду
від позивача надійшло клопотання про
доручення до матеріалів справи
додаткових документів та розгляд
справи за відсутності представника.
Представники відповідача в судове
засідання не з'явились, поважні причини
неявки суду не повідомили, витребувані
судом документи не надали, про час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.
У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке долучено до
матеріалів справи.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи,
господарський суд міста Києва
Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.
Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.
Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.
В частині 1 ст. 6 даного Закону
зазначено, що добровільне страхування -
це страхування, яке здійснюється на
основі договору між страхувальником і
страховиком. Загальні умови і порядок
здійснення добровільного страхування
визначаються правилами страхування,
що встановлюються страховиком
самостійно відповідно до вимог цього
Закону. Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.
06.04.2013 між Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
(далі - позивач, страховик) та
Дубинською Світланою Миколаївною (далі
- страхувальник) укладений Договір
добровільного страхування наземного
транспорту №АК-8№0002772 (далі -Договір),
за яким був застрахований автомобіль
"Toyota Corolla" державний номер АА0874МО.
13.04.2013 о 16 год. 20 хв. по вул.
Братиславська, 3 в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля "Toyota Corolla"
державний номер АА0874МО під керуванням
Дубинської С.М. та автомобіля "Деу",
державний номер АМ6300АР під керуванням
Дубинська С.М. звернувся до позивача із
заявою про настання страхового випадку
та виплату страхового відшкодування.
Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно з умовами договору, на підставі
рахунку-фактури №98 від 24.04.2013,
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 13 039,30 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №4501 від 02.07.2013.
Пунктом 36.4 статті 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
Таким чином, особами, відповідальними
за завдані позивачу збитки є
відповідач як страховик відповідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" в
межах, передбачених полісом
обов'язкового страхування цивільної
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.
Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Отже, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 27.05.2013 (справа
№754/7399/13-п) особою, винною у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 13.04.2013 о 16 год. 20 хв. по вул.
Братиславська, 3 в м. Києві, визнано
водія транспортного засобу "Деу",
державний номер АМ6300АР під керуванням
Чернуху О.О. та притягнуто до
адміністративної відповідальності
відповідно до ст. 124 Кодексу про
адміністративні правопорушення
Цивільно-правова відповідальність в
частині заподіяння шкоди майну
внаслідок експлуатації автомобіля
"Деу", державний номер АМ6300АР майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, особою, вказаною
в договорі страхування, або однією з
осіб, зазначених у договорі була
застрахована у Приватного
акціонерного товариства "Народна
фінансово-страхова компанія "Добробут"
на підставі укладеного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс АВ№9893459) діючий станом
на 13.04.2013, з франшизою - 500,00 грн.
Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки страхувальнику "Toyota Corolla"
державний номер АА0874МО, відповідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності (поліс АВ№9893459), а до
позивача, як страховика, який виплатив
страхове відшкодування відповідно до
договору №АК-8 №0002772 від 06.04.2013,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.
06.08.2013 позивач звернувся до відповідача
з претензією про виплату страхового
відшкодування у розмірі 13 039,30 грн.
Доказів сплати коштів заявлених до
стягнення відповідачем суду не надано.
Однак, позивач просить суд стягнути
страхове відшкодування у розмірі 13 039,30
грн., не врахувавши при цьому розмірі
франшизи передбачений полісом АВ№9893459
Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у розмірі 12 539,30 грн.
У зв'язку із частковим задоволенням
позову, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -
1.Позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Приватного товариства
"Народна фінансово-страхова компанія
Саксаганського/Ігорівська, 10/5, літ А,
код 20080515) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхове
товариство з додатковою
вул. Андрія Іванова, 21/17, квартира 1, код
20448234) 12 539,30 грн. (дванадцять тисяч
п'ятсот тридцять дев'ять гривень 30 коп.)
- страхового відшкодування та 1 654,52 грн.
(одна тисяча шістсот п'ятдесят чотири
гривні 52 коп.) - судового збору.
3.В іншій частині позову відмовити.
4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 06.02.2014

Суддя

М.Є. Літвінова