м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Компанії «Nemiroff Intellectual Property Establishment»
на дії головного державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Немирівського управління юстиції
про визнання неправомірними дій
головного державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Немирівського управління юстиції та
скасування постанов про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
12.11.2013 р. ВП №40623520, ВП №40622721
у справі за позовом Компанії «Nemiroff
Intellectual Property Establishment»
до: 1) Дочірнього підприємства
"Українська горілчана компанія "Nemiroff"
2) Державної служби інтелектуальної
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача Компанія
«Nemiroff Holding Limited»
про визнання патентів на промислові
зразки недійсними та зобов'язання
Суддя Бондарчук В.В.
від стягувача (заявник): Кушнаренко Н.І.
від боржника 1: Зуб`юк О.А.
від боржника 2: не з'явилися
від третьої особи: Кушнаренко Н.І.
від Відділу Державної виконавчої
служби Немирівського управління
юстиції: не з'явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Компанія «Nemiroff Intellectual Property Establishment»
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до 1) Дочірнього підприємства
"Українська горілчана компанія "Nemiroff"
(далі-відповідач-1), 2) Державної служби
інтелектуальної власності України
(далі-відповідач-2) про заборону у
будь-який спосіб визначений
законодавством Дочірньому
Підприємству «Українська Горілчана
Компанія "Nemiroff" використання патентів
визнання повністю недійсними патентів
на промислові зразки Дочірнього
Підприємства «Українська Горілчана
від 31 травня 2012 року; зобов'язання
Державної служби інтелектуальної
власності України внести зміни до
Державного реєстру прав на промислові
зобов'язання Державної служби
інтелектуальної власності України
опублікувати в офіційному бюлетені
"Промислова власність" відомості про
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
починаючи з квітня 2010 року ДП УГК "Nemiroff"
було неправомірно отримані патенти на
промислові зразки групи "Nemiroff"
відповідно до рішень Державної служби
інтелектуальної власності України про
видачу патентів на промислові зразки
та внаслідок використання
(виготовлення, рекламування, продажу,
пропонування до продажу тощо)
відповідачем-1 товарів, що є
промисловими зразками, які виготовлені
із використанням знаків на товари та
послуги, промислових зразків позивача,
може бути завдано шкоди правам
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.09.2012 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 11.10.2012
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21.02.2013 р. у справі № 5011-72/13367-2012
позовні вимоги задоволено, визнано
повністю недійсними патенти України на
промислові зразки Дочірнього
підприємства "Українська горілчана
компанія «Nemiroff» №20239 від 16 грудня 2009
року, № 23182 від 03 травня 2012 року, № 23183
від 03 травня 2012 року, № 23184 від 03 травня
2012 року, № 23185 від 03 травня 2012 року, № 23186
від 03 травня 2012 року, № 23187 від 03 травня
2012 року, № 23188 від 03 травня 2012 року, № 23190
від 03 травня 2012 року, № 23191 від 03 травня
2012 року, № 23193 від 03 травня 2012 року, № 23194
від 03 травня 2012 року, № 23196 від 03 травня
2012 року, № 23197 від 03 травня 2012 року, № 23198
від 03 травня 2012 року, № 23325 від 31 травня
2012 року, № 23326 від 31 травня 2012 року;
зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
внести зміни до Державного реєстру
прав на промислові зразки про
недійсність патентів України №20239 від
16 грудня 2009 року, № 23182 від 03 травня 2012
року, № 23183 від 03 травня 2012 року, № 23184
від 03 травня 2012 року, № 23185 від 03 травня
2012 року, № 23186 від 03 травня 2012 року, № 23187
від 03 травня 2012 року, № 23188 від 03 травня
2012 року, № 23190 від 03 травня 2012 року, № 23191
від 03 травня 2012 року, № 23193 від 03 травня
2012 року, № 23194 від 03 травня 2012 року, № 23196
від 03 травня 2012 року, № 23197 від 03 травня
2012 року, № 23198 від 03 травня 2012 року, № 23325
від 31 травня 2012 року, № 23326 від 31 травня
2012 року зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
опублікувати в офіційному бюлетені
«Промислова власність» відомості про
визнання недійсним патентів України
№20239 від 16 грудня 2009 року, № 23182 від 03
травня 2012 року, № 23183 від 03 травня 2012
року, № 23184 від 03 травня 2012 року, № 23185
від 03 травня 2012 року, № 23186 від 03 травня
2012 року, № 23187 від 03 травня 2012 року, № 23188
від 03 травня 2012 року, № 23190 від 03 травня
2012 року, № 23191 від 03 травня 2012 року, № 23193
від 03 травня 2012 року, № 23194 від 03 травня
2012 року, № 23196 від 03 травня 2012 року, № 23197
від 03 травня 2012 року, № 23198 від 03 травня
2012 року, № 23325 від 31 травня 2012 року, № 23326
від 31 травня 2012 року стягнуто з
Дочірнього підприємства "Українська
горілчана компанія «Nemiroff» (22800,
Вінницька обл., Немирівський р-н, м.
Немирів, вул. Горького, буд. 31,
ідентифікаційний код 30805594) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь Компанії «Nemiroff
Intellectual Property Establishment» (Haus Rechsteiner, Stadtle 31,
P.O. Box 328, LI-9490 Vaduz, Liechtenstein) 1 073 (одну тисячу
сімдесят три) грн. 00 коп. судового збору
та 20 518 (двадцять тисяч п'ятсот
вісімнадцять) грн. 08 коп. витрат на
проведення судової експертизи.

Додатковим рішенням Господарського
суду міста Києва від 13.05.2013 р. заяву
Компанії «Nemiroff Intellectual Property Establishment» про
прийняття додаткового рішення
задоволено, визнано повністю
недійсними патенти України на
промислові зразки Дочірнього
підприємства "Українська горілчана
компанія «Nemiroff» № 22800 від 30 листопада
2011 року, № 23189 від 03 травня 2012 року, № 23192
від 03 травня 2012 року, № 23195 від 03 травня
2012 року, заборонено у будь-який спосіб
визначений законодавством Дочірньому
Підприємству «Українська Горілчана
Компанія "Nemiroff" використання патентів
на промислові зразки №20239 від 16 грудня
2009 року, № 22800 від 30 листопада 2011 року, №
23182 від 03 травня 2012 року, № 23183 від 03
травня 2012 року, № 23184 від 03 травня 2012
року, № 23185 від 03 травня 2012 року, № 23186
від 03 травня 2012 року, № 23187 від 03 травня
2012 року, № 23188 від 03 травня 2012 року, № 23189
від 03 травня 2012 року, № 23190 від 03 травня
2012 року, № 23191 від 03 травня 2012 року, № 23192
від 03 травня 2012 року, № 23193 від 03 травня
2012 року, № 23194 від 03 травня 2012 року, № 23195
від 03 травня 2012 року, № 23196 від 03 травня
2012 року, № 23197 від 03 травня 2012 року, № 23198
від 03 травня 2012 року, № 23325 від 31 травня
2012 року, № 23326 від 31 травня 2012 року.

29.10.2013 р. Господарським судом міста
Києва видано накази на примусове
виконання рішення суду від 21.02.2013 р. та
додаткового рішення суду від 13.05.2013 р.

25.12.2013 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
Компанією «Nemiroff Intellectual Property Establishment»
подано скаргу на дії головного
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Немирівського районного управління
юстиції, у якій скаржник просить
визнати дії головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Немирівського
районного управління юстиції, Клюєва
О.О., щодо винесення постанов від 12.11.2013
року ВП №40623520, ВП №40622721, про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) неправомірними,
скасувати постанови головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Немирівського районного управління
юстиції, Клюєва О.О., від 12.11.2013 року ВП
№40623520, ВП №40622721 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа); зобов'язати
відділ державної виконавчої служби
Немирівського районного управління
юстиції відкрити виконавче
провадження за наказами
Господарського суду м. Києва
№5011-72/13367-2012 від 29.10.2013 року про
примусове виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.12.2013 р. розгляд скарги
призначено на 16.01.2014 р.

Розгляд скарги відкладався через
нез'явлення повноважних представників
боржника-2 (відповідача-2) та Відділу
ДВС, зокрема, неналежне виконання
учасниками судового процесу вимог
суду.

27.01.2014 р. через загальний відділ
діловодства представник боржника-1
(відповідача-1) подав клопотання про
відкладення розгляду скарги до
завершення розгляду Вищим
господарським судом України
касаційної скарги та повернення
матеріалів до Господарського суду
міста Києва.

Розглянувши подане клопотання, суд
відмовляє у його задоволенні через
необґрунтованість, оскільки постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 09.10.2013 р.
набрала законної сили та підлягає
виконанню.

У даному судовому засіданні
представник стягувача підтримав
подану заяву.

Представник боржника-1 проти скарги
заперечив.

Отже, розглянувши скаргу Компанії
«Nemiroff Intellectual Property Establishment», дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
присутніх у судовому засіданні
учасників судового процесу, суд дійшов
висновку про задоволення скарги
Компанії «Nemiroff Intellectual Property Establishment» на
дії головного державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Немирівського управління юстиції з
огляду на наступне.

12.11.2013 р. головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Немирівського управління юстиції
винесено постанови ВП №40623520, ВП №40622721
про відмову у відкритті виконавчого
провадження з виконання наказів
№5011-72/13367-2012 від 29.10.2013 р.

Зазначеними постановами встановлено,
що у виконавчих документах не
зазначено ідентифікаційний код
суб'єкта господарської діяльності
стягувача, чим порушено вимоги п. 3. ч. 1
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження».

Обґрунтовуючи подану скаргу, Компанія
«Nemiroff Intellectual Property Establishment» зазначає, що
наявність ідентифікаційного коду за
Єдиним державним реєстром підприємств
та організацій України є обов'язковим
лише для підприємств, що зареєстровані
на території України, оскільки лише
такі особи можуть бути суб'єктами
включення до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України. Як вбачається з виконавчих
документів, стягувачем, за наказами
Господарського суду міста Києва
№5011-72/13367-2012 від 29.10.2013 р. є Компанія
«Nemiroff Intellectual Property Establishment», що
зареєстрована на території Князівства
Ліхтенштейн та діє у відповідності до
законодавства Ліхтенштейну, при цьому
законодавством останнього не
передбачено присвоєння юридичній
особі ідентифікаційного коду суб'єкта
господарюючої діяльності.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі,
зокрема, невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у виконавчому документі зазначаються
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків, крім випадку
ухвалення постанови про накладення на
особу адміністративного стягнення за
неповагу до суду) або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 5 Положення про Єдиний
державний реєстр підприємств та
організацій України, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22 січня 1996 р. N 118 присвоєння
ідентифікаційних кодів з Реєстру
здійснюється, зокрема державними
реєстраторами - суб'єктам, на яких
поширюється дія Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Статтею 2 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців» визначено, що
відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
регулюються Конституцією України, цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону.

Тобто, ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності присвоюється
юридичним особам після їх державної
реєстрації в Україні та внесення
відповідних відомостей до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України.

Як вбачається з матеріалів справи,
Компанія «Nemiroff Intellectual Property Establishment»
зареєстрована на території Князівства
Ліхтенштейн та діє у відповідності до
законодавства Ліхтенштейну, при цьому
суду не надано доказів того, що
законодавством останнього передбачено
присвоєння юридичній особі
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарюючої діяльності.

Згідно п. 3.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 р.
виконавчий документ повинен
відповідати вимогам до виконавчого
документа, зазначеним у статті 18
Закону.

При перевірці відповідності
виконавчого документа вимогам пункту 3
частини першої статті 18 Закону
державний виконавець враховує таке:

а) повне найменування для юридичних
осіб повинно містити інформацію про
організаційно-правову форму такої
особи відповідно до вимог чинного
законодавства;

б) ім'я фізичної особи (яка є
громадянином України) складається з її
прізвища, власного імені та по батькові
(частина перша статті 28 Цивільного
кодексу України). Відповідно до частини
третьої статті 12 Закону України "Про
національні меншини в Україні"
громадяни, в національній традиції
яких немає звичаю зафіксовувати по
батькові, мають право записувати в
паспорті лише ім'я та прізвище, а у
свідоцтві про народження - імена батька
та матері;

в) відсутність коду за Єдиним державним
реєстром підприємств та організацій
України стягувача та боржника (для
юридичних осіб) допускається, якщо
законодавством країни, на території
якої зареєстровано юридичну особу, не
передбачено присвоєння юридичній
особі такого коду.

Таким чином, враховуючи те, що стягувач
(Компанія «Nemiroff Intellectual Property Establishment»)
зареєстрований на території
Князівства Ліхтенштейн, та діє у
відповідності до законодавства
Ліхтенштейну, при цьому, при перевірці
відповідності виконавчого документа
вимогам пункту 3 частини першої статті
18 Закону допускається відсутність коду
за Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України
якщо законодавством країни, на
території якої зареєстровано юридичну
особу, не передбачено присвоєння
юридичній особі такого коду, оскільки
суду не надано доказів присвоєння
таких кодів за законодавством
Князівства Ліхтенштейн, суд дійшов
висновку про неправомірність дій
головного державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Немирівського управління юстиції щодо
винесення постанов про відмову у
відкритті виконавчих проваджень ВП
№40623520, ВП №40622721 від 12.11.2013 р.

За таких обставин, головним державним
виконавцем Відділу Державної
виконавчої служби Немирівського
управління юстиції порушено положення
ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче
провадження» під час винесення
постанов від 12.11.2013 р. ВП №40623520, ВП
№40622721 про відмову у відкритті
виконавчого провадження, у зв'язку з
чим, останні визнається судом
незаконними та підлягають скасуванню.

Так, відповідно до ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду. Боржник має право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби виключно в судовому порядку.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання
відділу державної виконавчої служби
Немирівського районного управління
юстиції відкрити виконавче
провадження за наказами
Господарського суду м. Києва
№5011-72/13367-2012 від 29.10.2013 року про
примусове виконання рішення, суд
відзначає наступне.

Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Таким чином, оскільки судом визнано
оскаржувані постанови незаконними, суд
визнає обґрунтованою вимогу скаржника
і в частині зобов'язання ВДВС
Немирівського районного управління
юстиції відкрити виконавче
провадження за наказами
Господарського суду м. Києва
№5011-72/13367-2012 від 29.10.2013 року про
примусове виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Компанії «Nemiroff Intellectual Property
Establishment» на дії головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Немирівського
районного управління юстиції у м. Києві
задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Немирівського районного управління
юстиції, Клюєва О.О., щодо винесення
постанов від 12.11.2013 року ВП №40623520, ВП
№40622721, про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

3. Визнати постанови відділу державної
виконавчої служби Немирівського
районного управління юстиції від 12.11.2013
року ВП №40623520, ВП №40622721 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
незаконними.

4. Зобов'язати ВДВС Немирівського
районного управління юстиції відкрити
виконавче провадження за наказами
Господарського суду м. Києва
№5011-72/13367-2012 від 29.10.2013 року про
примусове виконання рішення.

Ухвала може бути оскаржена у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Суддя
Бондарчук В.В.