ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014Справа № 901/3891/13за позовом Фонду
майна Автономної Республіки Крим

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Кримська
республіканська установа «Керченський
історико-культурний заповідник»

про стягнення 48995,40 грн та спонукання до
виконання певних дій

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»

до Фонду майна Автономної Республіки
Крим

про спонукання до виконання певних дій

Суддя Калініченко А.А.

представники:

від Фонду майна АР Крим - Баранська О.І.,
довіреність № 65-Д від 25.12.2013,
представник;

від ТОВ «Галіотіс» - Осокін О.Л.,
протокол № 2 від 10.02.2000, директор;
Мережко Є.А., довіреність № б/н від
29.01.2014, представник;

від КРУ «Керченський
історико-культурний заповідник» -
Бойко С.М., довіреність №19/1204 від 29.11.2013,
представник;

СУТЬ СПОРУ: Фонд майна Автономної
Республіки Крим звернувся до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» про
стягнення неустойки за безпідставне
користування майном у сумі 48995,40 грн та
зобов'язання повернути за актом
приймання-передачі Кримській
республіканській установі
«Керченський історико-культурний
заповідник» будівлю літ. «А», склад літ.
«Б-Б1», склад літ. «В-В1», склад літ. «Г-Г1»
загальною площею 576,10 кв.м. та споруду
«Мінну стінку» площею 40,0 п.м.
колишнього військового містечка №1,
розташовані за адресою: м. Керч,
Керч-Фортеця, що знаходиться на балансі
Кримської республіканської установи
«Керченський історико-культурний
заповідник».

Позовні вимоги мотивовані тим, що строк
дії договору оренди №1 скінчився 18.03.2012,
що в свою чергу тягне повернення за
актом приймання-передачі спірне майно
та відповідно до пункту 3.8. договору у
редакції додаткової угоди №1 від 11.05.2010,
підлягає нарахуванню Товариству з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»
неустойка у розмірі 48995,40 грн.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 25
листопада 2013 року порушено провадження
у справі.

09.12.2013 представником Кримської
республіканської установи
«Керченський історико-культурний
заповідник» надано письмові пояснення,
відповідно до яких третя особа пояснює,
що термін дії договору №1 закінчився
18.03.2012, однак орендар порушує свої
зобов'язання за договором оренди №1 від
02.12.2008, зокрема, вимог пункту 5.11.
договору, яким передбачено, що орендар
зобов'язується у разі припинення або
розірвання договору, повернути
орендодавцю або підприємству,
вказаному орендодавцем, в даному
випадку Керченському
історико-культурному заповіднику,
орендоване майно в належному стані не
гіршому, ніж у момент передачі його в
оренду з урахуванням нормального
фізичного зносу. Однак, орендар досі
майно не повернув.

13 січня 2014 року на адресу
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»
надійшла зустрічна позовна заява,
відповідно до якої Товариство з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»
просить зобов'язати Фонд майна
Автономної Республіки Крим укласти з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» договір
оренди майна, яке належить Автономній
Республіці Крим в редакції позивача за
зустрічним позовом.

Позовні вимоги за зустрічною позовною
заявою мотивовані тим, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»
виконувало належним чином свої
зобов'язання за договором оренди, у
зв'язку з чим в силу положень частини 3
статті 17 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
виникло переважне право на укладення
договору оренди.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 14.01.2014
зустрічну позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»
до Фонду майна Автономної Республіки
Крим про спонукання до виконання
певних дій прийнято для спільного
розгляду з первісним позовом.

Представником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» у
судовому засіданні 21.01.2014 надано відзив
на позовну заяву, відповідно до якого
відповідач зазначає, що не
погоджується з підставами позовних
вимог позивача і звернулося 21.12.2013 до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим з зустрічними
позовними вимогами про обов'язок Фонду
майна Автономної Республіки Крим
укласти з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» договір
оренди нерухомого майна , що належить
Автономній Республіки Крим у редакції
ТОВ «Галіотіс».

21.01.2014 представником Фонду майна
Автономної Республіки Крим надано
відзив на зустрічну позовну заяву,
відповідно до якої вважає, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» не
підлягають задоволенню, оскільки
процедура укладання договорів оренди,
у тому числі, майна, що належить
Автономній Республіці Крим, визначена
Законом України «Про оренду державного
та комунального майна», Методикою
оцінки об'єктів оренди, затвердженою
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.08.95 №629 (зі змінами та
доповненнями), Методикою розрахунку,
розподілу та порядку використання
плати за оренду (суборенду) майна, що
належить Автономній Республіці Крим,
затвердженою постановою Верховної
Ради Автономної Республіки Крим від
19.11.98 №274-2/98 (зі змінами та доповненнями)
(надалі - Методика) та іншими
нормативно-правовими актами, які
регулюють питання в орендних
відносинах.

Але, як зазначає позивач за
первісним позовом на цей час ТОВ
«Галіотіс» не було надано ні заяви, ні
повного пакету документів, які
передбачені Переліком, а також чинного
звіту про незалежну оцінку майна, тому
у Фонду майна відсутні правові
підстави для розгляду питання щодо
передачі майна в оренду та, тим більше,
укладання договору оренди у
запропонованій ТОВ «Галіотіс»
редакції.

21.01.2014 представником Кримської
республіканської установи
«Керченський історико-культурний
заповідник» надано письмові пояснення,
відповідно до яких третя особа просить
у задоволені зустрічної позовної заяви
відмовити, та зазначає, що строк дії
договору №1 закінчився 18.03.2012 та
відповідно до пункту 5.11 договору
зобов'язаний повернути орендоване
майно орендодавцю або підприємству,
вказаному орендодавцем, в даному
випадку Керченському
історико-культурному заповіднику.

В додаткових поясненнях наданих
представником Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» 30.01.2014,
відповідач за первісним позовом
зауважив, що відповідно до вимог Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», зокрема, статтею 9,
передбачений 15-ти денний
пресекательний термін, який надається
для прийняття рішення органу
управління майном (Фонд майна АР Крим).
Не дотримання зазначеного терміну
тягне для сторін визначені цим же
Законом правові наслідки, а саме -
укладення договору оренди вважається
із зазначеними органами погодженим.
При цьому, прийняття орендодавцем
рішення про відмову укладення договору
оренди з пропуском встановленого
законом строку не тягне для орендаря
будь-яких наслідків навіть якщо
відмова була обґрунтованою. Таким
чином, ТОВ «Галіотіс» вважає, що він
відповідно до умов ст. 17 Закону
наділений першочерговим правом на
укладення нового договору оренди
майна.

Розглянув матеріали справи та
дослідивши надані учасниками процесу
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 11.12.2008 у
справі №2-4/6172-2008 суд зобов'язав Фонд
майна Автономної Республіки Крим та
Кримську республіканську установу
«Керченський історійко-культурний
заповідник» протягом 10 днів укласти з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» договір
оренди №49/2002/Голов КЕЧ від 18.03.2002
нерухомого військового майна -
будівель № № 54, 56, 65, 266, загальною
площею 633 кв.м та споруди «Мінна стінка»
40 кв. м., що розташовано за адресою: м.
Керч, Керч-Фортеця у редакції
викладеної у рішення суду.

Пунктом 6 резолютивної частини рішення
від 11.12.2008 у справі №2-4/6172-2008 визначено,
що у випадку не укладання договору
протягом 10 днів з дня набуття законної
сили рішення з цього спору, вважати
його укладеним у редакції наданої до
суду.

При цьому, відповідно до п. 3
резолютивної частини рішення від 11.12.2008
у справі №2-4/6172-2008 строк дії договору
оренди №49/2002/Голов КЕЧ від 18.03.2002
поновлений на 5 років.

Додатковою угодою №1 від 11.05.2010 до
договору були внесені зміни, у тому
числі, й у складі майна, яке передано в
оренду. Крім того, було укладено
уточнений акт приймання-передачі.

Таким чином, до оренди було передано
майно, що належить Автономній
Республіці Крим - будівлю літ. «А»,
склад літ. «Б-Б1», склад літ. «В-В1», склад
літ. «Г-Г1» загальною площею 576,10 кв.м та
споруду «Мінну стінку» площею 40,0 п.м
колишнього військового містечка №1,
розташоване за адресою: м. Керч,
Керч-Фортеця, що знаходиться на балансі
Кримської республіканської установи
«Керченський історійко-культурний
заповідник».

Пунктом 10.4. договору передбачено, що у
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну
Договору після закінченні строку його
чинності протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на той
самий строк та на тих самих умовах, які
були передбачені цим договором.

Листом від 06.04.2012 Фонд майна Автономної
Республіки Крим повідомив товариство
про те, що термін дії договору
закінчився 18.03.2012. Крім того, Фонд
повідомив також про необхідність
повернення орендованого майна, у
порядку передбаченому договором.

Як зазначає позивач за первісним
позовом, до цього часу Товариство з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»
не повернуло орендоване майно за актом
приймання-передачі.

У зв'язку з чим, Фонд майна Автономної
Республіки Крим вважає, що спірне майно
підлягає поверненню за актом
приймання-передачі та відповідно до
пункту 3.8. договору у редакції
додаткової угоди №1 від 11.05.2010, підлягає
нарахуванню неустойка у розмірі 48995,40
грн.

В свою чергу, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» вважає, що
оскільки в період існування договору
оренди виконував свої зобов'язання
належним чином, і ні в одному з
листів-повідомлень, направлених
орендодавцем на адресу позивача, не
містилися вказівки про намір
використовувати спірне майно для
власних нужд, у позивача за зустрічним
позовом в силу положень ч. 3 ст. 17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» виникло переважне
право на укладення договору оренди
спірного майна на новий термін.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що первісний
позов не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Як вбачаться з матеріалів справи,
договірні відносини між Фондом майна
Автономної Республіки Крим та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» стосовно
оренди об'єктів нерухомості - будівлі
літ. «А», складу літ. «Б-Б1», складу літ.
«В-В1», складу літ. «Г-Г1» загальною
площею 576,10 кв.м. та споруди «Мінну
стінку» площею 40,0 п.м. колишнього
військового містечка №1, розташовані
за адресою: м. Керч, Керч-Фортеця,
виникли на підставі договору оренди №1,
укладеного в результаті вирішення
переддоговірного спору на підставі
судового рішення, а саме - рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 11.12.2008 у справі
№2-4/6172-2008.

Між Фондом майна Автономної Республіки
Крим та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» існують
розбіжності щодо строку дії договору
оренди №1 та моменту закінчення дії
цього договору.

Відповідно до частини 2 статті 187
Господарського кодексу України день
набрання чинності рішенням суду, яким
вирішено питання щодо
переддоговірного спору, вважається
днем укладення відповідного
господарського договору, якщо рішенням
суду не визначено інше.

Фонд майна Автономної Республіки Крим
виходить з того, що договір оренди діяв
до 18 березня 2012 року виходячи з того, що
пункт 1.3. договору оренди №1 передбачає
умову, згідно якої цей договір укладено
з 18.03.2007.

Однак, в пункті 6 резолютивної частини
рішення Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 11.12.2008 у
справі №2-4/6172-2008 чітко визначено момент
укладення договору оренди, а саме: у
випадку не укладення Фондом майна АР
Крим та КРУ «Керченський ІКЗ»
договорів оренди №1, № 2 від 02.12.08 з ТОВ
«Галіотіс» в 10-ти денний термін,
вважати договори оренди № 1, № 2 від
02.12.08 між Фондом майна АР Крим КРУ
«Керченський ІКЗ» та ТОВ «Галіотіс»
укладеними в редакції наданій суду.

Рішення Господарського суду
Автономної Республіки Крим у справі
було проголошено 11 грудня 2008 року, тією
ж датою оформлено повний текст рішення.

Вказане рішення набуло законної сили
відповідно до положень статті 85
Господарського процесуального кодексу
України з 23 грудня 2008 року, оскільки
останній день 10-ти денного
процесуального строку, встановленого
статтею 93 ГПК України для оскарження
рішення місцевого господарського суду
припав на неробочий день - 21 грудня 2008
року.

Відповідно до вказівок пункту 6
резолютивної частини рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 11.12.2008, враховуючи
те, що Фондом майна Автономної
Республіки Крим договір оренди №1 у
вигляді окремого документа не був
підписаний, днем укладення договору
оренди №1 та виникнення орендних
правовідносин між сторонами слід
вважати 02 січня 2009 року.

Виходячи з того, що згідно пункту 3
резолютивної частини рішення
Господарського суду Автономної
Республіки Крим судом встановлений
строк дії договору оренди №1 - 5 років, а
моментом укладення договору є 02 січня
2009 року, суд дійшов висновку, що договір
оренди №1 діяв не до 18 березня 2012 року, а
до 03 січня 2014 року.

Отже, на момент звернення Фонду майна
Автономної Республіки Крим із позовом
про спонукання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» про
повернення об'єкту оренди та сплату
неустойки у вигляді подвійної орендної
плати, правові підстави для
пред'явлення таких вимог у позивача
були відсутні.

Згідно пункту 10.4. договору оренди №1
від 02.12.2008 у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення цього
договору або зміну його умов після
закінчення строку його чинності
протягом одного місяця договір
уважається продовженим на той самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені цим договором.

Відповідно до статті 764 Цивільного
кодексу України якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Згідно частини 2 статті 17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору оренди
протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

В пункті 4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №12 від
29.05.2013 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна» суд касаційної інстанції
зазначив наступне.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного
кодексу України, частини другої статті
291 Господарського кодексу України,
частини другої статті 17 та частини
другої статті 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» вбачається, що після закінчення
строку договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами
визначено умови, за яких договір оренди
вважається пролонгованим на строк,
який був раніше встановлений, і на тих
самих умовах, що були передбачені
договором, то для продовження дії
договору не вимагається обов'язкового
укладення нового договору або внесення
змін до нього.

Господарським судам слід відмовляти в
позові про визнання договору оренди
продовженим (пролонгованим), оскільки
така позовна вимога (без подання
доказів наявності спору стосовно
такого продовження), є, по суті, вимогою
про встановлення юридичного факту, а це
не відповідає передбаченим законом
(стаття 20 ГК України, стаття 15, частина
друга статті 16 ЦК України) способам
захисту порушеного права.

Господарський суд відмовляє в позові і
в тому разі, коли з'ясує, що договір
оренди є поновленим (продовженим) на
строк, який був раніше встановлений
договором. При цьому у відповідних
випадках господарський суд не повинен
відмовляти у прийнятті позовної заяви
або припиняти провадження у справі з
тієї підстави, що відповідні вимоги не
підлягають розгляду господарськими
судами.

Статтею 285 ГК України, статтею 777 ЦК
України, частиною третьою статті 17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» наявність у
орендаря передбаченого переважного
права, за інших рівних умов, на
укладення договору оренди на новий
строк, якому відповідає обов'язок
орендодавця щодо укладення такого
договору, є підставою для обов'язкового
укладення відповідного договору
оренди згідно із законом за наявності
обставин, зазначених у відповідних
законодавчих приписах.

Отже, вирішуючи такі спори,
господарські суди мають з'ясовувати
наявність у орендаря переважного права
на укладення договору оренди на новий
строк з урахуванням наявності чи
відсутності обставин, з якими закон
пов'язує виникнення такого права, а
також вчинення кожним з учасників
спірних правовідносин певних дій на
виконання вимог закону. При цьому судам
слід також з'ясовувати, чи належним
чином орендар виконував зобов'язання
за договором.

Судом також мають досліджуватися
обставини, пов'язані з наміром власника
використовувати для власних потреб
майно, стосовно якого виник спір, в тому
числі наявність доказів, які
однозначно свідчать про відповідний
намір.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що Фонд майна Автономної
Республіки Крим повідомив Товариство з
обмеженою відповідальністю «Галіотіс»
про свої заперечення проти продовження
договірних відносин на момент
закінчення строку дії договору оренди -
03 січня 2014 року, або протягом місяця з
моменту закінчення строку дії договору
- до 03 лютого 2014 року.

В той же час, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Галіотіс» продовжує
користування об'єктом оренди, що
підтверджується фактом відсутності
акту приймання-передачі об'єкта оренду,
який би засвідчував його повернення
Фонду майна Автоносної Республіки
Крим.

Стосовно заперечень орендодавця проти
продовження договірних відносин суд
зазначає наступне.

Орендодавцем за договором оренди №1
виступає Фонд майна Автономної
Республіки Крим як спеціальний орган
уповноважений здійснювати
розпорядження майном Автономної
Республіки Крим.

Волевиявлення вказаного органу, яке
має значення для орендних
правовідносин, яких Фонд майна АР Крим
бере участь може формуватись не
будь-якою особою, а лише особою яка має
на це відповідні повноваження.

Суд виходить з того, що слід відрізняти
розподіл організаційних повноважень з
управління Фондом майна АР Крим як
державним органом та надання
повноважень на вчинення юридично
значимих дій згідно цивільного
законодавства.

Фонд майна АР Крим є суб'єктом
цивільно-правових відносин, діє в них
від імені Автономної Республіки Крим
через голову Фонду майна АР Крим, інші
особи мають право вчиняти юридичні дії
від імені Фонду за наявності
повноважень, які виникли згідно
цивільного законодавства.

Припинення договірних відносин з
оренди майна Автономної Республіки
Крим повинно здійснюватись в тому ж
порядку, як і встановлення договірних
відносин, тобто на підставі
волевиявлення Фонду майна АР Крим
сформованого посадовою особою, які має
відповідні повноваження на такого роду
юридичні дії, оскільки повідомлення
про небажання продовжувати договірні
відносини є вольовою дією, яка
спрямована на припинення цивільних
правовідносин, отже має ознаки
правочину (стаття 202 ЦК України).

Постановою Верховної Ради Автономної
Республіки Крим №82 від 01.03.2011 «Про
питання Фонду майна Автономної
Республіки Крим» затверджено
Положення про Фонд майна Автономної
Республіки Крим.

Фонд майна в межах своїх повноважень на
основі та на виконання чинного
законодавства видає накази,
організовує і контролює їх виконання.

Фонд майна очолює голова, який
призначається на посаду і звільняється
з посади Верховною Радою Автономної
Республіки Крим за поданням Голови
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим та погодженням з Головою
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим.

Для погодженого вирішення питань, що
входять до компетенції Фонду майна,
обговорення найважливіших напрямів
його діяльності у Фонді майна
створюється колегія у складі голови
Фонду майна (голова колегії),
заступників голови Фонду майна,
керівників структурних підрозділів
Фонду майна, представників інших
органів влади Автономної Республіки
Крим. У разі потреби до складу колегії
можуть включатися в установленому
порядку інші особи. Колегія здійснює
свою роботу на підставі положення, що
затверджується Фондом майна.
Персональний склад колегії
затверджується Радою міністрів
Автономної Республіки Крим. Рішення
колегії проводяться в життя наказами
Фонду майна.

Голова Фонду майна розподіляє
обов'язки між своїми заступниками.

Фондом майна АР Крим на адресу ТОВ
«Галіотіс» був надісланий лист за
підписом заступника голови Фонду майна
АР Крим Н.Клипи від 06.04.2012 №08-10/1678 в
якому позивач як орендодавець висловив
своє волевиявлення спрямоване на
припинення договірних відносин з ТОВ
«Галіотіс» та зазначив про відсутність
наміру продовжувати договірні
відносини.

Однак, як вбачається з наказу Фонду
майна АР Крим №314-лс від 15.12.2011, до
повноважень Клипи Н.Н. до повноважень
вказаного заступника голови Фонду
майна АР Крим не віднесено підписання
будь-яких документів, які можуть
впливати на орендні правовідносини з
орендарями. Також, суду не надано
доказів отримання вказаного листа з
боку ТОВ «Галіотіс».

Фондом майна АР Крим на адресу ТОВ
«Галіотіс» був надісланий лист від
16.09.2013 за підписом заступника голови
Фонду майна АР Крим Б. Фальковського,
однак вказаний лист містить лише
вимогу про повернення майна,
підписання акту-приймання передачі,
яке є необґрунтованими з огляду на те,
що договір оренди №1 діяв до 03 січня 2014
року, а також попередження про
можливість нарахування неустойки у
розмірі подвійної орендної плати.

Суд виходить з того, що повноваження
зазначених осіб на вчинення юридичних
дій від імені Фонду майна АР Крим
належним чином не підтверджені,
оскільки розподіл організаційних
обов'язків не свідчить про надання
відповідних повноважень. Більш того,
слід звернути увагу на те, що в наказі
Фонду майна АР Крим №314-лс від 15.12.2011
також вказано на те, що юридичні дії з
укладення цивільно-правових договорів
Фальковський Б.Г. та Клипа Н.Н. вчиняють
лише за наявності довіреності, отже
наказ про розподіл функціональних
обов'язків не є достатнім
підтвердженням відповідних
повноважень.

Таким чином, суд виходить з того, що
договір оренди №1 від 02.12.2008 в силу
положення статті 764 ЦК України частини 2
статті 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» є
продовженим на 5 років з 03 січня 2014 року
по 03 січня 2019 року включно на умовах,
викладених в резолютивній частині
рішення Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 11.12.2008 у
справі №2-4/6172-2008.

Враховуючи вказані обставини, слід
дійти висновку, що у ТОВ «Галіотіс» не
виникло переважене право на укладення
договору оренди, оскільки договір не
припиняв свою дію, переважне право на
укладення договору не могло бути
порушено з боку Фонду майна Автономної
Республіки Крим, отже відсутні правові
підстави для примусової реалізації
переважного права у судовому порядку
шляхом спонукання до укладення
договору.

В судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
згідно статті 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10 лютого 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 82-84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволені первісного позову
відмовити.

2.У задоволені зустрічного позову
відмовити.

Суддя А.А. Калініченко