ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2014
Справа № 905/162/14

Господарський суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Осадчої
А.М.

за участю секретаря судового засідання

(помічника судді)
Смелянцевої К.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду матеріали
справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» м.Луганськ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбастехелектро»
м.Курахово Донецької області

про стягнення 18354,57грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Шунтова Т.Ю. за
довіреністю №402 від 01.10.2013 року,

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПРАВИ:

30.12.2013року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» м.Луганськ
(далі - ТОВ «ЛЕО») звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донбастехелектро» м.Курахово
Донецької області (далі -
ТОВ«Донбастехелектро») з вимогами про
стягнення основної заборгованості в
сумі 18 333грн.47коп., 3%річних в сумі
21грн.10коп., мотивуючи свої вимоги тим,
що на підставі укладеного договору
№У-138-13 від 11.03.2013року позивачем надані
послуги, між сторонами договору
підписано відповідний акт від
30.08.20123року на загальну суму 18
333грн.47коп., однак у порушення вимог
договору відповідач оплату не
здійснив, що стало підставою для
звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 11.01.2014року господарським
судом Донецької області позовна заява
ТОВ «ЛЕО» прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі №905/162/14.

На підтвердження зазначених у позові
обставин позивач надав суду належним
чином засвідчені копії: договору
№У-138-13 від 11.03.2013року, розрахунку
вартості виконаних робіт, листа №119/13
від 18.02.2013року, акту від 30.08.2013року,
вимоги №01-34/2/6875 від 03.12.2013року,
поштового повідомлення, листа №912/13 від
13.12.2013року, правовстановлюючих
документів позивача.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує статтями 526, 625 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
статтями 1, 2, 12, 54-57 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

11.02.2014року позивач у письмових
поясненнях зазначив, що сторонами
договору не змінювався порядок оплати
заборгованості, зокрема, відповідач
листом №912/13 від 13.12.2013року просив
позивача надати відстрочку для оплати
заборгованості, але позивач вважає це
недоцільним. Крім того, позивач надав
для залучення до матеріалів справи
належним чином засвідчені копії
довіреності №95 від 01.03.2013року, листа
№01-34/2/6497 від 15.11.2013року, реєстру
рекомендованих листів, фіскального
чеку ДП«Укрпошта» №1125 від 18.11.2013року,
податкової накладної №200/18, витягу з
ЄДПРОУ щодо відповідача.

У судовому засіданні 11.02.2014року
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги, посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача у судове
засідання 11.02.2014року, як у попереднє
судове засідання 23.01.2014року, не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином, про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути спір в
порядку ст. 75 ГПК України за наявними в
справі матеріалами, оскільки їх цілком
достатньо для правильної юридичної
кваліфікації спірних правовідносин, а
відсутність належним чином
повідомленого представника
відповідача та ненадання відповідачем
певних документів у світлі приписів
ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу
істотним чином не впливають на таку
кваліфікацію і не можуть вважатися
належною підставою для подальшого
відкладання розгляду справи,
відповідачеві судом надано достатньо
часу для формування і доведення до
відома суду своєї позиції по суті
заявлених вимог з наданням
підтверджуючих доказів (у разі
наявності).

Відповідно до положень статті 811 ГПК
України судом складено протокол, який
долучено до матеріалів справи. З
клопотаннями щодо фіксування судового
процесу за допомогою технічних засобів
сторони до суду не зверталися.

Вислухавши пояснення представника
позивача, який з'явився у судове
засідання, дослідивши представлені в
порядку статті 43 ГПК України докази,
вивчивши матеріали справи, суд у межах
заявлених позовних вимог встановив
наступне.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

11.03.2013року між ТОВ «ЛЕО» (Виконавець) та
ТОВ«Донбастехелектро» (Замовник)
укладено договір №У-138-13, за умовами п.1.1
якого Замовник доручає, а Виконавець
бере на себе зобов'язання надати
наступні послуги: скорочений аналіз
трансформаторного масла з
трансформатора ТМН-6300/35-У1 зав.№161570 ПС
Ирміно -35/6 кВ (2 проби: з бака
трансформатора та з бака РПН),
вимірювання тангенса кута
діелектричних втрат трансформаторного
масла з трансформатора ТМН-6300/35-У1
зав.№161570 ПС Ирміно -35/6 кВ (2 проби: з бака
трансформатора та з бака РПН),
випробування силового трансформатора
ТМН-6300/35-У1 зав.№161570 ПС Ирміно - 35/6 кВ
відповідно з «Нормами випробування
електрообладнання» (затвердженими
наказом Міністерства палива та
енергетики України від 15.01.2007року №13,
СОУ -Н ЕЕ 20.302:2007), а також
транспортування обладнання та бригади
до місця роботи та назад для
випробування силового ТМН-6300/35-У1
зав.№161570 ПС Ирміно -35/6 кВ.

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін з прикладанням
печаток підприємств без складання
протоколу розбіжностей.

Відповідно до п.6.1 договору останній
діє з моменту підписання сторонами та
до 31.12.2013р.

Вартість послуг, зазначених у п.1.1
договору, визначається згідно з
розрахунком вартості виконаних послуг
(Додаток №1 до договору) та складає
15277грн.89коп., крім того, ПДВ 3055грн.58коп.,
всього 18333грн.47коп. ( 2.1 договору).

Сторонами підписано в якості
невід'ємної частини договору Додаток
№1 до договору - розрахунок вартості
виконаних послуг, належним чином
засвідчена копія якого міститься в
матеріалах справи.

Згідно п.3.1 договору Замовник
зобов'язаний перерахувати грошові
кошти на умовах 100% передплати шляхом
банківського переказу грошових коштів
на поточний рахунок Виконавця протягом
30 календарних днів з моменту
підписання даного договору. Крім того,
на підставі п.п.3.2,3.3 договору Замовник
зобов'язаний забезпечити Виконавцю
можливість виконувати послуги з
дотриманням п.3.4 договору, у разі
відсутності зауважень до якості
наданих Виконавцем послуг прийняти
послуги за актом виконаних робіт.

Вказане кореспондується з обов'язками
Виконавця, що викладені у п.п.3.4-3.7
договору, зокрема, виконати послуги,
зазначені у п.1.1 договору, у 20 - денний
термін з дати оплати Замовником послуг,
забезпечити якість виконаних послуг
відповідно до діючих норм і стандартів,
виконувати послуги з дотриманням вимог
нормативних актів з охорони праці,
надати Замовнику акт виконаних послуг
у 10 - денний термін з дати виконання
послуг.

Матеріали справи не містять доказів в
підтвердження здійснення Замовником
попередньої оплати вартості послуг, що
було передбачено умовами договору,
однак фактично послуги за договором
надані.

Зокрема, 30.08.2013року сторонами у справі
підписано акт виконаних послуг, згідно
якого Виконавець передав, а Замовник
прийняв послуги, перелік яких
визначено п.1.1 договору, на загальну
суму 18 333грн.47коп.

Зазначений вище акт містить посилання
на договір №У-138-13 від 11.03.2013року, що
беззаперечно свідчить про надання
послуг, зазначених в акті на підставі
вказаного договору.

Акт підписано уповноваженими
представниками сторін за відсутності
заперечень стосовно обсягу наданих
послуг або їх якості, скріплено
печатками підприємств.

Матеріали справи містять копію
довіреності №95 від 01.03.2013року, що
підтверджує повноваження представника
Виконавця на підписання акту.

Безпосередньо у тексті акту визначено,
що Замовник підтверджує відсутність
зауважень до якості наданих послуг.

Виходячи з викладеного, підписаний
сторонами акт виконаних послуг від
30.08.2013року є належним та допустимим
доказом факту виконання позивачем
прийнятих на себе зобов'язань за
договором №У-138-13.

За результатами господарської
операції позивачем виписана податкова
накладна №200/18 від 30.08.2013року, копія
якої міститься в матеріалах справи.

Листом №01-34/2/6497 від 15.11.2013року, який
направлений на юридичну адресу
відповідача 18.11.2013року, що
підтверджується копіями реєстру
рекомендованих листів, фіскального
чеку ДП«Укрпошта» №1125 від 18.11.2013року,
позивач просив сплатити
заборгованість, однак оплата здійснена
не була.

ТОВ «ЛЕО» направлено відповідачу також
вимогу №01-34/2/6875 від 03.12.2013року про
оплату заборгованості, факт отримання
якої 06.12.2013року підтверджується копією
поштового повідомлення.

Листом №912/13 від 13.12.2013року
ТОВ«Донбастехелектро» підтвердило
факт наявності заборгованості в сумі 18
333грн.47коп., однак в зв'язку з скрутним
фінансовим станом підприємства
просило позивача вирішити питання щодо
відстрочки виконання зобов'язання з
оплати вказаної суми.

Як вбачається з письмових пояснень, що
надані суду ТОВ «ЛЕО» 11.02.2014року,
сторони не дійшли згоди щодо
відстрочки оплати заборгованості,
зокрема, будь-які угоди з цього приводу
між сторонами договору не укладались.

Під час розгляду справи відповідач не
надав суду належних та допустимих
доказів оплати вартості наданих
послуг на суму 18 333грн.47коп., факт
наявності заборгованості за договором
№У-138-13 від 11.03.2013року на суму 18
333грн.47коп. відповідачем визнається,
про що зазначено ним у листі №912/13 від
13.12.2013року.

Суд, оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з огляду на наступне.

Договір, як визначено в статті 629 ЦК
України, є обов'язковим до виконання
сторонами.

У статті 526 ЦК України зазначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525 ЦК
України).

Згідно зі ст.903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Оскільки умовами договору була
передбачена 100% передоплата послуг, яка
фактично здійснена не була, суд вважає
за доцільне застосувати ч.2 ст. 530 ЦК
України, за приписами якої якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Матеріалами справи доведено факт
виконання позивачем своїх зобов'язань
у відповідності до умов договору
№У-138-13 від 11.03.2013року, строк виконання
зобов'язання відповідача з огляду на
дату направлення вимоги на момент
звернення з позовом настав, тому
відповідач зобов'язаний здійснити
оплату вартості наданих послуг на суму
18 333грн.47коп., тоді як, матеріали справи
не містять доказів у підтвердження
оплати відповідачем суми
заборгованості 18 333грн.47коп. Відповідно
ТОВ«Донбастехелектро» в
односторонньому порядку порушено
взяті на себе зобов'язання за спірним
договором в частині оплати вартості
наданих послуг у встановленому
порядку.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості в розмірі 18
333грн.47коп. підлягають задоволенню,
оскільки є законними і обґрунтованими,
заснованими на діючому законодавстві,
умовах договору та підтверджуються
наданими до позову документами.

Зі змісту статті 625 ЦК України випливає,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само 3% річних з
простроченої суми, здійснюється
незалежно від тієї обставини, чи був
передбачений договором відповідний
захід відповідальності та незалежно
від вини відповідача, оскільки
неможливість виконання грошового
зобов'язання не звільняє від його
виконання.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ
«ЛЕО» просить стягнути з відповідача
3%річних в сумі 21грн.10коп.за період з
14.12.2013року по 27.12.2013року.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджено прострочення виконання
відповідачем свого грошового
зобов'язання, позивач мав підстави для
нарахування вказаної суми.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок 3% річних за вказаний період,
суд дійшов висновку, що розрахунок
здійснено арифметично вірно, з
дотриманням встановленого законом
порядку.

Як наслідок, позовні вимоги щодо
стягнення 3%річних в сумі 21грн.10коп. за
період з 14.12.2013року по 27.12.2013року
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів, на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, стягненню
з відповідача на користь позивача
підлягає судовий збір у розмірі
1720грн.50коп.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 526, 530, 625, 629, 901, 903 Цивільного
кодексу України; ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 75,
82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» м.Луганськ до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбастехелектро»
м.Курахово Донецької області про
стягнення заборгованості в сумі 18
333грн.47коп., 3%річних в сумі 21грн.10коп.
задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбастехелектро»
(85612, Донецька область, м.Курахово,
вул.Побєди, буд.20,кв.53, ідентифікаційний
код 20398816) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» (91021,
м.Луганськ, кв.Гайового, буд.35а,
ідентифікаційний код 31443937)
заборгованість в сумі 18 333грн.47коп.,
3%річних в сумі 21грн.10коп., витрати по
сплаті судового збору у сумі
1720грн.50коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене до Донецького апеляційного
господарського суду протягом десяти
днів. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

У судовому засіданні 11.02.2014року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду.

Повний текст рішення суду складено
12.02.2014року.

Суддя
А.М. Осадча