ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.2014 Справа № 920/2127/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю «Високі аграрні
технології», м. Київ,

до відповідача: товариства з
обмеженою відповідальністю
«РАДОСИНЬ», с. Зінове,
Путивльський район, Сумська область,

про стягнення 101 587 грн. 89 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Бонтлаб В.В. (довіреність
від 03.12.2013року);

Від відповідача - не з'явився;

При секретарі судового засідання Чижик
С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить суд стягнути з
відповідача 101 587 грн. 89 коп., в тому
числі 82 000 грн. 00 коп. заборгованості за
товар відповідно до укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу
товару № КП2003/13 від
20.03.2013року, 2 224 грн. 11 коп. 30 % річних
відповідно до п. 8.6. договору, 963 грн. 78
коп. пені відповідно до п. 8.2. договору, 16
400 грн. 00 коп. штрафу відповідно до п. 8.4.
договору.

Позивач подав клопотання № 17/12/14 від
17.12.2013року, в якому повідомляє, що після
порушення судом провадження у справі
відповідачем частково погашено суму
основного боргу в розмірі 48 700 грн. 00
коп. Таким чином сума основного боргу
за товар становить 33 300 грн. 00 коп.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, обґрунтованого письмового
відзиву на позовну заяву не подав, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
відповідачу поштового відправлення, а
саме ухвали господарського суду
Сумської області від 12.12.2013року про
порушення провадження у справі №
920/2127/13.

Оскільки відповідач не скористався
своїм правом на участь у судовому
засіданні, причину неявки суду не
повідомив, про час і місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, у дане судове засідання
клопотання про відкладення розгляду
справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до умов укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу
товару № КП2003/13 від 20.03.2013року, позивач
зобов'язується передати у власність
відповідача товар, асортимент,
кількість, ціна якого визначаються у
додатках до договору, які є його
невід'ємною частиною та/або накладних
документах на відпуск товару, а
відповідач, в свою чергу,
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його вартість згідно з
умовами договору.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. договору, товар
може передаватися відповідачу
партіями. Товар вважається переданим
відповідачу з моменту підписання
видаткових накладних.

Пунктом 5.1. договору визначено, що
відповідач здійснює оплату партії
товару за ціною, вказаною у додатках
та/або накладних документах на відпуск
товару (видаткових накладних), що є
невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 5.5. договору, сторони
визначили та погодили, що оплата товару
згідно договору проводиться наступним
чином:

20% від вартості товару, а саме 36 000 грн.
попередньо оплачується відповідачем у
строк до 25 березня 2013 року;

80% від вартості товару, а саме 144 000 грн. 00
коп. оплачується відповідачем у строк
до 1 листопада 2013 року.

У додатку № 1 до договору
купівлі-продажу товару № КП2003/13 від
20.03.2013року визначена ціна товару, що
продається в сумі 180 000 грн. 00 коп.

Згідно з банківськими виписками по
рахунку позивача, відповідачем була
проведена попередня оплата товару в
сумі 36 000 грн. 00 коп., в тому числі
11.04.2013року в сумі 11 000 грн. 00 коп.,
15.04.2013року в сумі 15 000 грн. 00 коп.,
16.04.2013року - в сумі 10 000 грн. 00 коп.

Матеріалами справи, зокрема,
видатковими накладними № РН-0000142 від
18.04.2013року, № РН-0000168 від 25.04.2013року та
довіреностями на отримання товару № 8
від 17.04.2013року та № 9 від 23.04.2013року
підтверджується факт передачі
позивачем відповідачу та отримання
останнім товару на загальну суму
118 000 грн. 00 коп. (а.с. 37-61).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору не оплатив товар
своєчасно та в повному обсязі, у зв'язку
з чим у нього виникла заборгованість
перед позивачем в сумі 82 000 грн. 00 коп.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу
України, п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається; договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 530 цього ж Кодексу
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Судом встановлено, що факт передачі
позивачем відповідачу товару на
загальну суму 118 000 грн. 00 коп.
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами. При цьому відповідач
не розрахувався за отриманий товар у
повному обсязі, чим порушив права та
охоронювані законом інтереси позивача.

Матеріалами справи, зокрема платіжним
дорученням № 232 від 26.12.2013року,
підтверджується факт часткового
погашення відповідачем боргу в сумі 48
700 грн. 00 коп. після порушення
провадження у справі № 920/2127/13.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується факт сплати
відповідачем на користь позивача
заборгованості за товар в сумі 48 700 грн.
00 коп., провадження у справі в цій
частині підлягає припиненню
відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Враховуючи встановлений судом факт
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань стосовно оплати отриманого
товару у повному обсязі, суд вважає
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 33 300 грн. 00 коп.
заборгованості.

Згідно з пунктом 8.2 договору, за
прострочення виконання зобов'язання
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ (діючої
у період прострочення), від вартості
неоплаченого товару за кожен день
прострочки.

Пунктом 8.4. договору визначено, що у
випадку порушення умов оплати вартості
товару, відповідач сплачує на користь
позивача штраф в розмірі 20% від
вартості неоплаченого товару.

Згідно з поданим розрахунком, за
несвоєчасну оплату товару
відповідачеві нараховано пеню в сумі 963
грн. 78 коп. за період з 02.11.2013року по
04.12.2013року та штраф в сумі 16 400 грн. 00 коп.
(20% від вартості неоплаченого товару).

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами та договором
(частина друга статті 193, частина перша
статті 216 та частина перша статті 218
Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського
кодексу України є штрафні санкції, до
яких віднесено штраф та пеню (частина
перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 цього ж
Кодексу, встановлюється законом, а в
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в передбаченому
договором розмірі. При цьому, розмір
санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або в певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
Цивільного кодексу України, частиною
шостою статті 231 Господарського
кодексу України, статтями 1, 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» та частиною шостою статті
232 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України, штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» №
2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України,
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231
Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 Цивільного
кодексу України, коли сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції
України, оскільки згідно зі статтею 549
Цивільного кодексу України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 Господарського кодексу
України - видами штрафних санкцій,
тобто не є окремими та самостійними
видами юридичної відповідальності. У
межах одного виду відповідальності
може застосовуватися різний набір
санкцій.

Вищевказаної правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від 09.04.2012 року у справі №
20/246-08 про стягнення суми пені та штрафу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 8.6. договору, сторони
згідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, дійшли згоди, що відповідач у
випадку прострочення оплати товару за
користування коштами позивача сплачує
на користь останнього 30 % річних.

Згідно з поданим розрахунком, за
несвоєчасну оплату товару
відповідачеві нараховано 30 % річних в
сумі 2 224 грн. 11 коп. за період з
02.11.2013року по 04.12.2013року.

З огляду на викладене, нарахування
позивачем пені, штрафу, 30% річних за
несвоєчасну оплату отриманого товару є
правомірним та обґрунтованим.

Враховуючи встановлений судом факт
неналежного виконання відповідачем
договірних зобов'язань щодо своєчасної
та повної оплати отриманого товару,
враховуючи, що право позивача щодо
стягнення з відповідача пені, штрафу, 30%
річних передбачене діючим
законодавством України та умовами
договору, обґрунтованими, правомірними
і такими, що підлягають задоволенню є
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 33 300 грн. 00 коп.
заборгованості, 2 224 грн. 11 коп. 30 %
річних, 963 грн. 78 коп. пені, 16 400 грн. 00 коп.
штрафу.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, враховуючи, що спір між
сторонами виник в результаті
неправомірних дій відповідача,
відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 2031 грн. 76 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, за
подання позову до господарського суду
Сумської області позивачем сплачено
судовий збір в сумі 2040 грн. 00 коп. згідно
з платіжним дорученням № 1478 від
04.12.2013року.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Виходячи з ціни позову (101 587 грн. 89 коп.)
позивачу необхідно було сплатити 2031
грн. 76 коп. судового збору.

Оскільки позивачем при поданні позову
сплачено судовий збір в сумі більшій,
ніж встановлено законом, останньому,
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір", підлягає
поверненню з державного бюджету
судовий збір у розмірі 8 грн. 24 коп.,
сплачений платіжним дорученням № 1478
від 04.12.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «РАДОСИНЬ»
(вул. Радянська, буд. 10, с.
Зінове, Путивльський район, Сумська
область, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Високі аграрні
технології» (вул. Ямська, 28 А, м. Київ,
) 33 300 грн. 00 коп.
заборгованості, 2 224 грн. 11 коп. 30 %
річних, 963 грн. 78 коп. пені, 16 400 грн. 00 коп.
штрафу, 2031 грн. 76 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог -
провадження у справі припинити
відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

5. Повернути товариству з
обмеженою відповідальністю «Високі
аграрні технології» (вул. Ямська, 28 А, м.
Київ, ) з державного
бюджету України (рахунок 3002, МФО
837013, , отримувач - УДКС у м.
Суми (м. Суми), 22030001) судовий збір в сумі 8
грн. 24 коп., сплачений платіжним
дорученням № 1478 від 04.12.2013 року,
оригінал якого міститься в матеріалах
справи.

Повне рішення складено 04.02.2014року

Суддя
Є.А. Жерьобкіна