м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/436/14 11.02.14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Укркомплексбуд"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-консалтингова фірма
"Граніт"

про стягнення 72 354,55 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін

Від позивача: Сич Є.Ю (дов.
від 31.12.2013)

Від відповідача: Рогач В.К. (дов. №
19 від 28.10.2011)

В судовому засіданні 10.02.2014, відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

15.01.2014 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Укркомплексбуд" (надалі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-консалтингова фірма
"Граніт" (надалі - відповідач) про
стягнення 72 354,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.01.2014 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження по
справі № 910/436/14, розгляд справи
призначено на 27.01.2014.

27.01.2014 через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання на виконання вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі.

27.01.2014 через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання про збільшення позовних
вимог.

В судове засідання, призначене на
27.01.2014, з'явився представник позивача та
підтримав заяву про збільшення
позовних вимог.

Клопотання обґрунтовано тим, що
позивач перерахував розмір штрафних
санкцій на дату подання позовної заяви
а отже позовні вимоги підлягають
збільшенню на підставі ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України.

Суд приймає вказану заяву та подальший
розгляд справи буде здійснюватись з
урахуванням вказаної заяви.

В судове засідання, призначене на
27.01.2014, представник відповідача, не
з'явився.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 27.01.2014 розгляд справи відкладено на
10.02.2014.

10.02.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва від представника
позивача надішли документи на
виконання вимог ухвали про порушення
провадження у справі.

10.02.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва від представника
відповідача надійшли документи по
справі.

В судове засідання 10.02.2014 з'явились
представники сторін.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2010 позивачем (надалі за текстом -
підрядник) та відповідачем (надалі за
текстом -замовником) був укладений
договір підряду № 22/11-10-918 на виконання
робіт на об'єкті будівництва «Житловий
будинок на розі вулиць Урицького та
Стадіонної у Солом'янському районі м.
Києва )вул. Урицького,18)» (далі за
текстом - договір)(належним чином
засвідчена копія міститься в
матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник
зобов'язувався за завданням замовника,
на свій ризик, власними силами та
засобами виконати з належною якістю та
відповідно до наданої замовником
проектної документації і здати
замовнику виконані роботи, зазначені в
п. 1.2 цього Договору на об'єкті
будівництва, належним чином виконати
інші взяті на себе за цим договором
зобов'язання та оплатити надані йому
замовником послуги по організації та
координації робіт на об'єкті.

Згідно п. 10.1. Договору замовник приймає
виконані належним чином підрядником
роботи щомісячно шляхом підписання
Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3, які є
підставою для розрахунків за фактично
виконані роботи.

Відповідно до п. 10.2. Договору підрядник
не пізніше 20 числа звітного місяця, в
якому були виконані роботи, готує
чотири примірники Акту № КБ-2в та
чотири примірники Довідки №КБ-3 із
зазначенням в них обсягу та вартості
виконаних робіт, підписує їх і надсилає
замовнику разом з підтверджуючими
документами (копіями накладних)
вартості ресурсів та необхідної
виробничої документації.

Згідно п. 10.2.1. Договору після виконання
усього обсягу робіт підрядник при
наданні замовнику останніх Акту № КБ-2в
та Довідки № КБ-3 повинен передати усю
необхідну виробничу документацію у
повному обсязі. Невиконання цього
зобов'язання є підставою для
неприйняття замовником до розгляду
наданих йому останніх Акту № КБ- 2в та
Довідки №КБ-3.

Відповідно до п. 10.3. Договору замовник
упродовж 5 робочих днів після отримання
від підрядника Актів № КБ-2в та Довідок
№ КБ-3 зобов'язаний прийняти виконані
належним чином роботи, підписати Акти
№ КБ-2в і Довідки № КБ-3 та повернути
підряднику два примірники підписаного
Акту № КБ-2в та два примірники
підписаної Довідки № КБ-3, або надати
підряднику мотивовану письмову
відмову в підписанні Актів № КБ-2в і
Довідок № КБ-3.

Станом на дату подання позовної заяви
Акти № КБ-2в та Довідки № КБ-3 обома
сторонами підписані, виробнича
документація надана на адресу
відповідача у повному обсязі, роботи з
боку відповідача прийняті.

За твердженням позивача жодної
мотивованої письмової відмови в
підписанні Актів № КБ-2в і Довідок № КБ-
3 з боку відповідача на адресу позивача
не надходило.

Згідно п. 3.7.1. Договору оплата виконаних
робіт по цьому договору здійснюється
замовником щомісячно (у поточному
місяці за минулий місяць) за фактично
виконані підрядником роботи у звітному
місяці, шляхом перерахування грошових
коштів замовником на поточний рахунок
підрядника упродовж 15-ти (п'ятнадцяти)
банківських днів з дати підписання
Актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3
уповноваженими представниками сторін
з урахуванням розміру штрафних санкцій
за порушення умов цього договору, які
мали місце при виконанні робіт у
звітному місяці, та за умови
обов'язкового надання підрядником
разом з Актами №КБ-2в та Довідками №КБ-3
усієї передбаченої чинним в Україні
законодавством виробничої
документації на виконані у звітному
місяці Роботи.

Таким чином, останні Акти № КБ-2в та
Довідки № КБ-3 обома сторонами
підписані, Виробнича документація
надана на адресу ТОВ «БКФ «Граніт» у
повному обсязі, а мотивована письмова
відмова в підписанні Актів № КБ-2в і
Довідок № КБ-3 від ТОВ «БКФ «Граніт»
(абз. 2 п. 10.3. Договору) не надходила.

Суд наголошує, що угода є дійсною,
укладений правочин є підставою для
настання відповідних прав та
обов'язків між сторонами.

Позивачем було надано послуги в строк
передбачені договором та надавались
вчасно і якісно, ніяких заперечень
(претензій) від відповідача не
надходило.

Виходячи з вище викладеного, суд
приходить до висновку про те, що
відповідачем неналежно було виконано
грошове зобов'язання по сплаті по
договору субпідряду за надані послуги,
він умисно не сплатив рахунок за
отримані послуги, тим самим
спричинивши заборгованість перед
позивачем.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

24.01.2014, після порушення провадження у
справ відповідачем було сплачено
частину боргу в сумі 15 000 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 355 від 24.01.2014, а отже заборгованість
від відповідача перед позивачем згідно
умов Договору складає на загальну суму
51 375,99 грн.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відсутність предмету
спору в частині стягнення частини
основної суми заборгованості в сумі 15
000 грн. та необхідність припинення
провадження у справі у вказаній
частині та задоволення позовної вимоги
щодо стягнення 51 375,99 грн.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за договором в сумі 106
348,76 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, строк
оплати послуг, є таким, що настав, а тому
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу у розмірі 51 375,99 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про
стягнення з відповідача 4 980,19 грн. пені
в розмірі подвійної ставки НБУ
належної до сплати суми за кожен день
прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
4 980,19 грн., оскільки судом встановлено
порушення відповідачем строків
виконання грошового зобов'язання.
Позовна заява містить розрахунок суми
пені, при перевірці якого судом
встановлено, що позивач правильно
здійснив вказаний розрахунок.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
998,37 грн. трьох відсотків річних
нарахованих на суму боргу за весь час
прострочення.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 3 % річних
ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 3 % річних підлягають
задоволенню відповідно до наведеного в
позовній заяві розрахунку. При
здійсненні перевірки розрахунку 3%
річних нарахованих позивачем, судом
встановлено, що ним правильно
здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. В частині стягнення основного боргу
на суму 15 000 грн. провадження у справі
припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-консалтингова фірма
"Граніт" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, буд.
11; ідентифікаційний код: 35624424) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Укркомплексбуд"
(08133, Київська область,
Києво-Святьошинський район, м. Вишневе,
вул. Балукова, буд. 1; ідентифікаційний
код 35703778) 51 375 (п'ятдесят одну тисячу
триста сімдесят п'ять) грн. 99 коп. -
основного боргу, 4 980 (чотири тисячі
дев'ятсот вісімдесят) грн. 19 коп. - пені,
998 (дев'ятсот дев'яносто вісім ) грн. 37
коп. - 3 % річних та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім ) грн. 00 коп. - суму
судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 11.02.2014

Суддя
М.О. Лиськов