КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. Справа№ 910/9781/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

за участю секретаря:
Мациборко Т.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Буртовий М.В. (за
довіреністю № б/н від 03.12.2013 року);

від відповідача: Довгаленко Л.О. (за
довіреністю № 12/06-13 від 12.06.2013 року);

розглянувши апеляційну скаргу
компанії «Пенивом Трейдинг Лімітед»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 18.09.2013р.

у справі № 910/9781/13 (суддя: Митрохіна А.В.)

за позовом компанії «Пенивом Трейдинг
Лімітед»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-К»

про розірвання договору позики № 1
від 01.03.2006 року

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом, в якому просив: розірвати
договір позики № 1 від 01.03.2006 року;
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-К» на користь
компанії «Пенивом Трейдінг Лімітед»
надану позику в розмірі 1 535 779, 10 доларів
США, що є еквівалентом на момент подачі
позову до суду 12 270 875, 00 гривень (курс
НБУ - 7,99 гривень за долар США) та
проценти за користування позикою в
розмірі 1 947 142, 28 доларів США, що є
еквівалентом на момент подачі позову
до суду 15 557 666, 81 гривень (курс НБУ - 7,99
гривень за долар США).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 18.09.2013р. у справі № 910/9781/13 у
задоволені позовних вимог відмовлено
повністю.

Обґрунтовуючи рішення суд першої
інстанції зазначив про відсутність
підстав, передбачених ст.ст. 651,652 ЦК
України для розірвання договору. Зміна
обставин, яка у розумінні позивача є
істотною не доведена. Зазначив також,
що істотною умовою договору є предмет
позики та термін її повернення - до
15.04.2016 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив рішення
господарського суду міста Києва від
18.09.2013р. скасувати повністю та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав на те, що рішення суду
першої інстанції прийняте із
порушенням норм матеріального права та
без врахування всіх обставин справи.
Зазначив також, що суд першої інстанції
не звернув уваги, що правою підставою
для розірвання договору є норми ст.. 651
ЦК України, зі змісту якої договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Окрім того, скаржник вказав на те, що
суд першої інстанції неправомірно не
застосував ст. 1048 ЦК України, за
положеннями якої позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлене договором або законом. Не
прийняв до уваги, що невиплата
процентів є істотним порушенням умов
договору та може бути підставою для
його розірвання.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.11.2013р. у
справі № 910/9781/13, клопотання про
поновлення строку подання апеляційної
скарги задоволено, відновлено строк
подання апеляційної скарги на рішення
господарського суду міста Києва від
18.09.2013 року, апеляційну скаргу прийнято
до провадження, судовий розгляд справи
призначено на 04.12.2013р.

04.12.2013 року колегією суддів у судовому
засіданні було оголошено перерву до
22.01.2014 року.

Крім того, представник ТОВ «Гарант-К» в
судовому засіданні 04.12.2013р., звернувся
до суду із клопотанням, в якому просив
суд апеляційної інстанції продовжити
строк вирішення спору по справі №
910/9781/13.

21.01.2014 року через відділ
документального забезпечення суду від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи в зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
представника (Буртового М.В.), який
обізнаний зі всіма обставинами справи,
що викликано його перебуванням у
іншому судовому засіданні. Колегією
суддів клопотання позивача задоволено,
відкладено розгляд справи на 29.01.2014
року.

В судовому засіданні 29.01.2014 року
представник позивача вимоги
апеляційної скарги підтримав в повному
обсязі та просив рішення суду першої
скасувати, позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача вказав на те,
що рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, підстави
для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши доводи апеляційної
скарги, дослідивши письмові докази,
долучені до матеріалів справи,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
01.03.2006 року між компанією «Пенивом
Трейдинг Лімітед» (далі - Кредитор) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Гарант-К» (далі -
Позичальник) було укладено договір
позики № 1. Відповідно до укладеного
договору Кредитор надає Позичальнику
позику у розмірі 5 000 000, 00 доларів США,
доступну для використання до 15 квітня
2016 року, що підлягає до погашення за
домовленістю Позичальника та
Кредитора, на умовах повернення та
терміновості. (а.с. 10-14)

За умовами зазначеного договору, п.п. 1.1
кредитор надає позивальнику позику в
сумі 5 000 000,00 доларів США, доступну до
використання до 15 квітня 2016 року, яка
підлягає погашенню по домовленості між
позичальником та кредитором, на умовах
повернення, строковості та
оплачуваності. Метою надання позики,
згідно до п.п. 1.2 є будівництво об'єктів
туристичного та розважального
призначення, та здійснення іншої
уставної діяльності.

Згідно п. 3.1 договору сторони дійшли
згоди, що за використання позикових
коштів Кредитор встановлює винагороду
у розмірі 11% річних в межах
використання позики. При цьому
передбачено, що проценти за
користуванням позикою виплачуються
позичальником кредитору щоквартально
до 10 числа наступного місяця шляхом
перерахування грошових коштів в
розмірі суми нарахованих процентів в
доларах США на рахунок кредитора,
указаний в цьому договорі. Перша
виплата здійснюється після 01.04.2007 року.

Кредитор надав позичальнику позику у
розмірі 3 299 269, 10 доларів США, що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 24-28) та не заперечувалось
представниками сторін в судовому
засіданні.

Як свідчать матеріали справи сторонами
до договору № 1 від 01.03.2006 року було
укладено додаткові угоди № 1 від 25.04.2006
року (а.с. 76), № 2 від 31.08.2011 року (а.с. 77), №
3 від 06.04.2012 року (а.с. 78), № 4 від 23.04.2012
року (а.с. 79).

Так, відповідно до Додаткової угоди №2
до договору позики заборгованість за
відсотками за період з квітня 2006 року
по лютий 2012 року повинна бути погашена
не пізніше 10.10.2011 року. (а.с. 77)

Проте, позичальник свої зобов'язання за
договором щодо сплати відсотків не
виконував належним чином, що
підтверджується актом звірки, станом
на 01.05.2013 року заборгованість
відповідача становить 3 482 921, 38 доларів
США (а.с. 17-18). Зазначений акт звірки
підписаний сторонами без зауважень.

У зв'язку з невиконанням умов договору
позики позивач звертався до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Гарант-К» з листом від 03 лютого 2012 року
(а.с.15), в якому вимагав розірвати
договір в зв'язку з істотним порушенням
його умов та повернути позику і
сплатити відсотки. Проте, листом від
04.04.2012 року за № 04-412 (а.с.16) відповідач
визнав заборгованість за відсотками в
розмірі 1 725 003,31 доларів США та за
позикою в розмірі 3 299 269,1 доларів США,
але зазначив, що не вважає це суттєвою
умовою порушення договору позики № 1
від 01.03.2006 року. та запропонував
перенести сплату прострочених
відсотків на 04.04.2013 року.

Посилаючись на ст. 526, 611, 651 ЦК України
позивач звернувся з позовом, в якому
просив розірвати зазначений договір,
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю « Гарант-К» на його
користь надану позику в розмірі 1 535779,10
доларів США, що є еквівалентом на
момент подачі позову 12270875 грн. та
проценти за користування позикою в
розмірі 1947142,28 доларів США, що є
еквівалентом 15557666,81 грн.

Висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для розірвання
договору судова колегія вважає
помилковим.

Відповідно до частини другої статті 651
ЦК України договір може бути змінено
або розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

За договором позики, як це передбачено
статтею 1046 ЦК України одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

При цьому за загальним правилом
частини першої статті 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Безпроцентною позика може бути у
випадках визначених частиною другою
цієї статті, якими є: укладення
договору між фізичними особами на суму,
яка не перевищує п'ятдесятикратного
розміру неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, і не пов'язаний із
здійсненням підприємницької
діяльності хоча б однією із сторін;
передання позичальникові речей,
визначених родовими ознаками.

Посилання суду на те, що істотними
умовами договору є виключно предмет
позики та строк її повернення, як
підстава для висновку про відсутність
істотних порушень договору, не
узгоджується з вказаними положеннями
та суперечить статті 638 ЦК України,
відповідно до якої істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Як встановлено судом першої інстанції,
підтверджується матеріалами справи та
не оспорюється сторонами, відповідачем
не сплачено 1 947 142, 28 доларів США
процентів за користування позикою у
строки та на умовах, що були
передбачені договором.

Отже, оскільки умовами договору було
передбачено сплату процентів за
користування позикою, невиконання
цього обов'язку відповідачем протягом
тривалого періоду є істотним
порушенням договору, внаслідок якого
позивач позбавляється того, на що він
розраховував при його укладенні.

Наведене судова колегія вважає
достатньою підставою для розірвання
договору з мотивів істотного порушення
його умов відповідачем та задоволення
позову.

Водночас необґрунтованим є посилання
суду першої інстанції на відсутність
істотної зміни обставин, що
передбачено статтею 652 ЦК України як
окрема підстава для зміни чи
розірвання договору, оскільки такими
обставинами позов обґрунтований не
був.

Суд першої інстанції, при винесені
оскаржуваного рішення наведеного не
врахував, не повністю з'ясував
обставини, що мають значення для
справи. Виходячи з наявних в матеріалах
справи доказів, виніс помилкове
рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, неправильне застосування норм
матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
господарського суду міста Києва від
12.07.2011р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу компанії «Пенивом
Трейдинг Лімітед» на рішення
господарського суду міста Києва від
18.09.2013 року у справі № 910/9781/13 -
задовольнити.

Рішення господарського суду міста
Києва від 18.09.2013 року у справі № 910/9781/13-
скасувати.

Позовні вимоги компанії «Пенивом
Трейдинг Лімітед» задовольнити.

Договір позики, укладений між
компаніею «Пенивом Трейдинг Лімітед»
та товариством з обмеженою
відповідальністю «Гарант-К» розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-К» на користь
компанії «Пенивом Трейдинг Лімітед»
надану позику в розмірі 1 535 779, 10 доларів
США, що є еквівалентом на момент подачі
позову до суду 12 270 875, 00 гривень (курс
НБУ - 7,99 гривень за долар США) та
проценти за користування позикою в
розмірі 1 947 142, 28 доларів США, що є
еквівалентом на момент подачі позову
до суду 15 557 666, 81 гривень (курс НБУ - 7,99
гривень за долар США).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-К» (02091, м.
Київ, вул. Харківське шосе, буд. 144-А, п/р
9926 в АТ «ОТП Банк» в м. Києві МФО
300528, ) на користь
Компанії «Пенивом Трейдинг Лімітед»
(Стасиноу Авеню, 1, Митсис Билд, 1, Офіс 4,
Платеа Елефтерианс, Нікосія, Кіпр,
реєстраційний номер НЕ170925) 68 820,00 грн.
судовий збір за подачу позовної заяви
та 34 410,00 грн. судовий збір за подачу
апеляційної скарги.

Матеріали справи № 910/9781/13 повернути
господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко