ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р. Справа № 909/1419/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Грици Ю.І.,

при секретарі судового засідання
Ковальчук Р. О.

За участю:

представника позивача - Мельника О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом:
товариства з обмеженою
відповідальністю "Галичинабуд", вул.
Леся Курбаса, 4, м. Івано-Франківськ, 76018,
до відповідача:
приватного підприємства "Еталон",
вул.Миру,4, с.Стебник, Тисменицький
район, Івано-Франківська область, 77453,
про стягнення боргу у
розмірі 18 907 грн.00 коп.,

встановив, що товариство з обмеженою
відповідальністю "Галичинабуд"
звернулось до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до відповідача: приватного
підприємства "Еталон" про стягнення
боргу у розмірі 18 907 грн.00 коп. та
судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач в
супереч договору перевезення вантажів
укладеного у спрощені формі не виконав
взяті на себе зобов'язання в частині
оплати за надані послуги. Факт надання
послуг підтверджується актами
приймання передачі виконаних робіт за
січень та лютий 2011 року № 2,7.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
наявним в матеріалів справи (вх.№ 13649/13
від 13.12.2013р. та вх. № 1220/14 від 24.01.2014 р.
(а.с. 2, 25). Вимоги ухвали суду від 04.12.2013 р.
та 15.01.2014 р. не виконав, однак направив
суду повторне клопотання про
відкладення розгляду справи (вх. № 1227/14
від 28.01.2014 р.). В обґрунтування поданого
клопотання посилається на
неможливість прибуття в дане судове
засідання, у зв'язку з перебуванням на
стаціонарному лікуванні, однак доказів
в підтвердження даного факту не надав.
Суд за наслідками розгляду поданого
клопотання, не вбачає підстав для його
задоволення та звертає увагу
відповідача на те, що господарський
процесуальний кодекс України не
містить вимог щодо відповідальних
осіб, які можуть представляти інтереси
сторін в господарському суді. Надання
повноважень на представництво
інтересів сторони в процесі не
обмежено будь-яким певним колом осіб.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає широке коло процесуальних
прав сторін, поряд із цим встановлює
для сторін обов'язок добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Слід зазначити, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи приписи ст. 75 ГПК України,
зокрема право суду розглянути справу у
випадку неявки в засідання суду
відповідача або його представника,
належним чином та відповідно до
законодавства повідомленого про дату,
час та місце судового засідання, а
також у випадку неподання відзиву на
позовну заяву за наявними в ній
матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, вважає, що за доцільне позов
задоволити.

При цьому суд виходив з того, що в січні
та лютому 2011 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Галичинабуд" (Позивач) та приватним
підприємством "Еталон" (Відповідач)
було укладено договори перевезення у
спрощений спосіб шляхом підписання
актів здачі-приймання виконаних робіт
за січень 2011 року № 2 та лютий 2011 року №
7 та розрахунку вартості перевезень
автомобілями ТОВ "Галичинабуд" за
січень 2011 року на суму 9 507,00 грн. та
лютий 2011 року на суму 9 400,00 грн.

Однак, відповідач всупереч умовам
договору не виконав взяті на себе
зобов'язання по оплаті послуг по
перевезення вантажів, в результаті
чого утворилася заборгованість у
розмірі 18 907,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем направлялась відповідачу
вимога (вх. № 52 від 24.09.2013 р.) щодо сплати
боргу, яка залишена останнім без уваги.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
кодексу, зокрема з договорів та
правочинів.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір
може бути укладений у будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Відповідно до ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальної вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Як вбачається із зібраних доказів, які
містяться в матеріалах справи, між
сторонами було досягнута домовленість
щодо надання відповідачу послуг
перевезенню вантажів. За своєю
правовою природою такі домовленості є
договором перевезення вантажу та є
підставою для виникнення у їх сторін
господарських зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 908, 909 ЦК України
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти здійснюється до договором
перевезення; за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Як встановлено судом, позивачем у
відповідності до вимог чинного
законодавства та домовленості сторін
відповідачу надано послуги з
перевезення вантажу на суму 18 907,00 грн.,
що підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
підписаними позивачем та відповідачем,
належним чином завірені копії яких
наявні в матеріалах справи.

Слід зазначити, що позивачем умови
договорів виконані в повному обсязі, у
відповідності до вимог чинного
законодавства та домовленості сторін.
Відповідачем, в свою чергу, жодних
претензій щодо невідповідності
поставки умовам договору не заявлялось
та суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за договорами в сумі 18
907,00 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, строк
оплати наданих послуг, у відповідності
до листа вих. № 52 від 24.09.2013 року є таким,
що настав, а тому позовні вимоги щодо
стягнення боргу у розмірі 18 907,00 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 11, 202, 509, 525, 526, 594, 639, 908, 909
Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,
174, 175, 181, 193 Господарського кодексу
України, 33, 34, 49, 75, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з приватного підприємства
"Еталон" (вул. Миру,4, с.Стебник,
Тисменицький район, Івано-Франківська
область, 77453, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Галичинабуд" (вул.
Леся Курбаса, 4, м. Івано-Франківськ, 76018,
) борг у розмірі 18 907,00
грн. (вісімнадцять тисяч дев'ятсот сім
гривень 00 коп.) та 1720,50 грн. (одна тисяча
сімсот двадцять гривень 50 коп.)
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30.01.14 р.

Суддя
Грица Ю. І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Дуб'юк Т.Ю. 30.01.14 р.