Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" лютого 2014 р.
Справа № 906/1809/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Дубовик А.А. - дов. від
20.01.14р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Житомирської
Обласної ради Українського Фонду
"Реабілітація інвалідів" "Регіональний
центр медичної, професійної та
соціальної реабілітації інвалідів" (м.
Житомир)

до Приватного підприємства "Паралель"
(м. Житомир)

За участю у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Вєсєлкова Рудольфа
Степановича (м. Житомир)

про стягнення 100000,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з ПП "Паралель" на свою
користь 100000,00 грн. штрафних санкцій,
застосованих до останнього за
порушення умов укладеного 02.08.2013 р.
договору №1 оренди нежитлового
приміщення.

Ухвалою господарського суду від 13.12.13р.,
в порядку ст.27 ГПК України, залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Вєсєлкова Р. С.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Зазначив, що відповідь
на повідомлення про дострокове
розірвання договору оренди позивач не
направляв.

Відповідач та третя особа своїх
представників в судове засідання не
направили.

04.02.14р. на адресу суду від відповідача
надійшли пояснення № 32 від 04.02.14р.,
згідно яких ПП "Паралель" позовні
вимоги визнає та просить проводити
розгляд справи без участі його
представників.

Третя особа - Вєсєлков Р.С. про причини
неявки суд не повідомив. 03.02.14р. на
адресу суду від третьої особи надійшли
доповнення до заперечення щодо
заявлених позовних вимог, згідно яких
просить повністю відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на недійсність договору
оренди від 02.08.2013 р. з підстав
існування зловмисної домовленості між
сторонами.

Ухвалою від 21.01.2014 р. суд відмовив в
задоволенні клопотання представника
третьої особи щодо виклику посадових
осіб сторін для з'ясування питання
умисної змови представника ПП
"Паралель" з позивачем, оскільки дане
клопотання ґрунтується на припущеннях
та не стосується предмету позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши наявні у
справі докази у сукупності та давши їм
відповідну правову оцінку,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.08.13р. між Приватним підприємством
"Паралель" та Підприємством
Житомирської Обласної ради
Українського Фонду "Реабілітація
інвалідів" "Регіональний центр
медичної, професійної та соціальної
реабілітації інвалідів" укладено
договір № 1 оренди нежитлового
приміщення (а.с. 6-7).

На виконання умов даного договору,
02.08.13р. відповідач передав позивачу в
оренду нежитлове приміщення
гуртожитку за № 12 літ. А, а саме
приміщення 1-го поверху 12-1, 12-2, 12-3, 12-4, 12-5,
яке знаходиться за адресою м. Житомир,
вул.Київська, 114, 1-поверх та майно яке
знаходиться в приміщенні (згідно
переліку), що підтверджується актом
прийому-передачі в оренду нежитлового
приміщення (а.с.9).

Відповідно п. 4.1 договору, за орендне
користування приміщенням, що
орендується, наймач виплачує
наймодавцю договірну орендну плату із
розрахунку два грн. за один кв.м. - за
один місяць користування приміщенням.
Плата вноситься до 15 числа кожного
поточного місяця.

Згідно пункту 5.4 договору сторони
домовились, що наймодавець у будь-якому
випадку не може достроково розірвати
договір.

Будь-яка відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
умов договору покладається на винну
сторону відповідно до норм чинного
законодавства України. Виконання
винною стороною умов цього розділу
договору не звільняє останню від
виконання прийнятих на себе обов'язків
за цим договором (п. 7.1 договору).

Відповідно 7.2. договору, у випадку
дострокового розірвання чи припинення
договору, або здійснення перешкод
наймодавцем наймачу у користуванні
майном та приміщенням наймодавець
зобов'язаний сплатити наймачу штраф у
розмірі 100000,00 грн. та відшкодувати
повну вартість понесених наймачем
витрат на ремонт, переобладнання,
перепланування приміщення та на інші
поліпшення приміщення, тощо.

05.08.13р. відповідач звернувся до
позивача з повідомленням про
дострокове розірвання договору оренди
в односторонньому порядку і просив
повернути орендоване майно до 07.08.13р.
(а.с. 11).

Відповіді на повідомлення
Підприємство Житомирської Обласної
ради Українського Фонду "Реабілітація
інвалідів" "Регіональний центр
медичної, професійної та соціальної
реабілітації інвалідів" не надавало.

07.08.13р. згідно акту повернення
нежитлового приміщення, позивач
повернув орендоване майно відповідачу
(а.с. 12).

07.08.13р. позивач виставив відповідачу
претензію, згідно якої вимагав від
відповідача виплатити штраф у розмірі
100000,00 грн., відповідно п. 7.2 договору.

Згідно відповіді від 23.08.13р. на
претензію, відповідач визнав, що згідно
п. 7.2 договору повинен сплатити штрафну
санкцію у розмірі 100000,00 грн., проте
сплатити такі кошти немає можливості
по причині їх відсутності.

За захистом свої прав, позивач
звернувся до господарського суду з
позовом до ПП "Паралель" про стягнення
100000,00 грн. штрафу.

Заявою № 21 від 17.01.14р. відповідач визнав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити, у зв'язку із дійсним
порушенням договірних умов нашим
підприємством згідно договору оренди
нежитлового приміщення від 02.08.13р. -
достроково розірвано такий договір в
односторонньому порядку (а.с. 99).

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи
та пояснення позивача господарський
суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України, визначено,
що зобов'язанням є правовідношення , в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визначаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання виникають безпосередньо
із господарського договору або
безпосередньо із закону.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

Договір №1 оренди нежитлового
приміщення від 02.08.2013р. укладений у
письмовій формі, строком на 2 роки 10
місяців, тобто до 02.07.2016 р.

Стаття 759 ЦК України визначає, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610
ЦК України, є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як вбачається з умов договору, сторони
домовились, зокрема, про
відповідальність наймодавця у разі
дострокового розірвання договору.
Також, пунктом 5.4 договору також
домовились, що наймодавець у будь-якому
випадку не може достроково розірвати
договір.

Таким чином, відсутність права у
наймодавця на відмову від
господарського зобов'язання, не
породжує застосування
відповідальності за його порушення.

При цьому судом також враховується, що
частинами 1,4 ст. 651 ЦК України
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Відповідно ст. 188 ГК України, зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Крім того, відповідно ст. 654 ЦК України,
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Коли право на односторонню відмову у
сторони відсутнє, намір змінити або
розірвати договір може бути
реалізований за погодженням з іншою
стороною. Основними передумовами для
розірвання договору шляхом укладення
про це відповідної угоди: за
відсутності порушень договірного
зобов'язання, наприклад у зв'язку з
втратою інтересу в обох сторін; за
відсутності порушень договірного
зобов'язання за ініціативою однієї
сторони; у зв'язку з порушенням
договірного зобов'язання за
ініціативою добросовісної сторони; у
зв'язку з наявністю порушень
договірного зобов'язання з обох сторін.

Способами укладення угоди про зміну
або розірвання договору є нормативно
визначені дії, через які досягається
вільне і взаємне узгодження волі
сторін договору, яка досягається за
наступним механізмом:

- сторона, яка бажає змінити або
розірвати договір, надсилає пропозиції
про це іншій стороні за договором;

- сторона, яка одержала пропозицію про
зміну чи розірвання договору,
розглядає її та у 20-денний строк
повідомляє іншу сторону про результати
її розгляду;

- у разі прийняття пропозиції договір
вважається розірваним за згодою сторін
(про що інша сторона повідомляється
письмово або сторонами складається
єдиний документ);

- у разі часткового прийняття
пропозиції (наприклад, погодження на
розірвання із висуненням певних умов,
на яких має бути розірваний договір)
може мати місце протокол розбіжностей:

при згоді ініціюючої сторони із
зауваженнями іншої сторони договір
вважається розірваним за згодою
сторін;

при незгоді із протоколом розбіжностей
зміна/розірвання є такими, що не
відбулися, і договір продовжує дію на
погоджених раніше умовах;

- у разі відхилення пропозиції чи
відсутності відповіді договір
продовжує дію на погоджених раніше
умовах.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази того, що позивач
повідомив відповідача про результати
розгляду повідомлення про дострокове
розірвання договору оренди від 05.08.13р.
(згідно ст. 188 ГК України), а умовами
договору № 1 оренди нежитлового
приміщення від 02.08.13р. не передбачено
односторонньої відмови від договору
наймонавцем, суд не погоджується з
твердженням про те, що договір № 1
оренди нежитлового приміщення від
02.08.13р. є розірваним. Тобто, сторонами не
дотримано порядок розірвання договору
оренди.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно п. 6 ст. 22 ГПК України,
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Застосування штрафних санкцій до
відповідача за порушення умов договору
за згодою позивача протирічить
принципам забезпечення виконання
зобов'язання.

На підставі викладеного позовні вимоги
про стягнення штрафу за дострокове
розірвання договору є безпідставними
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 626, 651 Цивільного
кодексу України, ст. 188 Господасрького
кодексу України, ст.ст. 22, 33, 82-85 ГПК
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.02.14

Суддя
Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.),

4 - третій особі (рек. з повід.)