ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 січня 2014 р. Справа №
903/1395/13

Господарський суд Волинської області,
розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Волинської обласної дирекції ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж",
с.Боратин, Луцький район

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_3

про звернення стягнення на предмет
іпотеки у сумі 2 361 977 грн. 62 коп.

Суддя: Гончар М. М.

за участю представників сторін

від позивача: Курило Р.М. від 24.05.13р.

від відповідача: ОСОБА_2 дов. від 14.01.2014р.

від третьої особи: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні права
та обов'язки сторін. Клопотання
про здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Суть спору: позивач - Публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль" в особі Волинської обласної
дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
звернулось з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будмонтаж", третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_3 про звернення стягнення
на предмет іпотеки у сумі 2 361 977 грн. 62
коп.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 15.01.2014р. строк
розгляду справи №903/1395/13 продовжено на
п'ятнадцять календарних днів, до 04.02.2014
року.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
даної справи з врахуванням Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції".

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю з
підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не
визнав, зазначивши, що вимоги банку
передбаченої п.6.1. договору не
отримував.

Представник відповідача в
судовому засіданні 29.01.2014р. заявив
клопотання про призначення судової
економічної експертизи, посилаючись на
те, що сторона відповідача не в змозі
впевнетись в достовірності
розрахунків та товариство не
сплачувало кошти за даним кредитом, так
як є іпотекодавцем та будь -якої
обізнаності щодо сум на погашення за
даним кредитним договором не має.
Просить на вирішення експертові
поставити наступні запитання: Чи
відповідає сума боргу в розмірі 295 505
дол. США 77 центів, що еквівалентно 2 361
977грн. 62 коп. в тому числі нарахованих
відсотків, пені за основним боргом,
пені за відсотками станом на 04.11.2013р.
умовам кредитного договору №010/08-11/1862
від 04.06.2007р, зі змінами від 10.09.2008р.,
16.02.2009р. та розрахункам заборгованості
доданого банком до позову? Яка загальна
сума заборгованості СПД - ФО ОСОБА_3
перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по
кредитному договору №010/08-11/1862 від
04.06.2007р., зі змінами від 10.09.2008р., 16.02.2009р.,
станом на 04.11.2013р.?

Заслухавши думку представника
позивача, судом відхиляється подане
клопотання, оскільки відповідно до ч. 1
ст. 41 ГПК України експертиза
призначається судом лише для
роз'яснення питань, що потребують
спеціальних знань та відповідач не був
позбавлений права здійснити свій
контррозрахунок заборгованості та
надати суду в підтвердження своїх
заперечень.

Заслухавши представників сторін
та оглянувши матеріали справи,
господарський суд, -

встановив:

04.06.2007 року між СПД - ФО ОСОБА_3 та
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Волинської обласної дирекції
(правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль») укладено
Кредитний договір №010/08-11/1862, зі змінами
від 10.09.2008р., 16.02.2009р., відповідно до п.1.1.
якого кредитор на положеннях та умовах
цього Договору, надав Позичальнику
кредит у сумі 500 000, 00 доларів США,
строком до 03.06.2017р., зі сплатою 12% річних
(а.с. 12- 26).

Згідно з п.6.1. Кредитного договору
№010/08-11/1862 від 04.06.2007р. позичальник
зобов'язаний забезпечити повернення
одержаного кредиту та сплату
нарахованих відсотків на умовах,
передбачених даним договором.

Основна (позичкова) заборгованість за
кредитом погашається позичальником у
відповідності до Графіку погашення
кредитної заборгованості (невід'ємний
додаток №1 до кредитного договору)
рівними щомісячними платежами
починаючи з першого місяця
користування кредитом.

Як зазначено в позовній заяві, у строки,
встановлені в Графіку погашення
кредитної заборгованості, зазначені
платежі позичальником не
здійснювалися, чим було порушено умови
п. 6.1. Кредитного договору.

Станом на 04.11.2013 року загальний розмір
боргу за кредитним договором №010/08-11/1862
від 04.06.2007р. складає 295 505 доларів США 77
центів, що в еквіваленті до
національної валюти згідно офіційного
курсу НБУ на 04.11.2013р.становить - 2 361 977
грн. 62 коп., з яких: залишок
заборгованості за основним боргом - 263
520, 19 дол. США (в т.ч. прострочена
заборгованість за основним боргом - 60
872, 61 дол. США), заборгованість за
відсотками - 27 050, 39 дол. США (в т.ч.
прострочена заборгованість за
відсотками - 26 617, 21 дол. США), пеня за
основним боргом - 3 681, 40 дол. США, пеня за
відсотками - 1 253, 79 дол. США.

У відповідності до п.6.1. Кредитного
договору №010/08-11/1862 від 04.06.2007р. відсотки
за кредит позичальник зобов'язаний
сплачувати щомісячно на рахунок
нарахованих процентів кредитора не
пізніше останнього робочого дня
кожного місяця. Станом на 04.11.2013р.
заборгованість позичальника перед
Банком за відсотками становить 27 050, 39
дол. США.

Відповідно до ст. 1-3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», п. 10.2.
Кредитного договору, за порушення
строків повернення кредиту, процентів
за користування кредитом, позичальник
сплачує Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України, що діяла в період існування
заборгованості за кожний день
прострочення. В зв'язку з невиконанням
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором Банком нараховано пеню у
розмірі 3 681, 40 дол. США - за несвоєчасне
повернення суми основного боргу та 1 253,
79 дол. США- за несвоєчасну сплату
відсотків.

Згідно з п.7.4. Кредитного договору, у
випадку невиконання Позичальником
умов Розділу 6 Кредитного договору,
Банк має право достроково вимагати
погашення заборгованості позичальника
за кредитом, включаючи нараховані
відсотки за користування кредитом та
неустойку, передбачену договором.

Для забезпечення виконання
зобов'язань, що виникають з умов
Кредитного договору №010/08-11/1862 від
04.06.2007р., між Банком і ТзОВ Фірма
«Будмонтаж» було укладено Договір
іпотеки від 10.09.2008 року посвідчений
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу Ващук
В.Ф. за реєстровим №3426 (а.с. 27 - 34).

Відповідно до п.1.1., 1.2. Договору іпотеки,
з метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№010/08-11 від 04.06.2007р., відповідач передав
в іпотеку Банку нерухоме майно:
адмінбудинок А-2, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 96, 7
кв.м.; склад Б-1 (раніше буд. №4), який
знаходиться за адресою АДРЕСА_2;
будівля столярного, токарного,
зварювального цехів та гаража В-2, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
загальною площею 406, 8 кв.м., які належать
іпотекодавцю на праві власності, що
підтверджується рішенням
господарського суду Волинської
області від 06.07.2005 року, справа №6/36-75.
Право власності іпотекодавця на
нерухоме мано зареєстроване КП
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації», відповідно, в книзі
№24 номер запису 1069 та в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 27.07.2005 року за №7897591; в книзі 3,
номер запису 499 та в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 14.02.2005 року за №9887776; в книзі 24
номер запису 1069 та в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 27.07.2005 року за №11536998.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
іпотеку» іпотека також поширюється на
земельну ділянку, загальною площею 5228
кв.м., яка перебуває у користуванні
іпотекодавця на підставі Державного
акту (ІІ-ВЛ №001277) на право постійного
користування землею, виданого Луцькою
міською радою 21.08.1999 року відповідно до
рішення виконкому Луцької міської ради
від 25.02.1999 року за №71, акт зареєстровано
в Книзі записів державних актів на
право постійного користування землею
за №495.

Згідно п.1.5. Договору іпотеки, заставна
вартість Предмета іпотеки
визначається сторонами в сумі 1 936 964, 00
грн.

П. 3.1.4. Договору іпотеки сторони
передбачили, що у випадку невиконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, у тому числі, якщо кінцевий
термін повернення кредиту ще не настав,
Банк має право звернути стягнення на
предмет іпотеки та реалізувати його
відповідно до п.6 цього договору, та за
рахунок вирученої від реалізації
предмета іпотеки суми переважно перед
іншими кредиторами задовольнити в
повному обсязі свою вимогу, що
визначена на момент фактичного
задоволення, включаючи сплату
процентів, неустойки відшкодування
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, необхідних витрат на
утримання заставленого майна, а також
витрат, пов'язаних з реалізацією
предмета іпотеки.

Відповідно до п.п. 6.2, 6.3 Договору
іпотеки, Іпотекодержатель набуває
права звернути стягнення на предмет
іпотеки та задовольнити всю суму
зобов'язання на момент звернення
стягнення, у тому числі суму
заборгованості за кредитом та
відсотками, штрафними санкціями,
комісійною винагородою незалежно від
настання строку виконання боргового
зобов'язання, який зазначено у
Кредитному договорі, якщо у момент
настання строку виконання зобов'язання
за Кредитним договором вони не будуть
виконані, а саме: при повному або
частковому неповерненні у
встановлений Кредитним договором
строк суми кредиту; або при несплаті
або частковій несплаті у встановлені
Кредитним договором строки сум
процентів, комісійної винагороди, сум
неустойки (пені, штрафних санкцій).

Банк має право вимагати дострокового
виконання зобов'язань за кредитним
договором, забезпеченим цією іпотекою,
а якщо його вимога не буде задоволена -
звернути стягнення на предмет іпотеки
у разі порушення позичальником умов
Кредитного договору.

Відповідно до п. 6.4. Договору іпотеки,
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється, в тому числі, за рішенням
суду.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, заставою.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання
забезпеченого заставою одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до п. 1 ст. 575 ЦК України,
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави у разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк,
(термін), якщо інше не встановлено
договором, законом.

Аналогічні положення передбачені ЗУ
«Про іпотеку». Зокрема, ст. 1 ЗУ «Про
іпотеку», іпотекою є вид забезпечення
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право у разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку встановленому законом.

Законом України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотекодавцем може
бути як сам боржник, так і третя особа
(майновий поручитель). Майновим
поручителем є особа, яка передає в
іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи -боржника. Згідно ст. 11 ЗУ
«Про іпотеку», майновий поручитель
несе відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання. Згідно ст. 33 ЗУ «Про
іпотеку», іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання.

Згідно положень ч. 4 ст. 6 ЗУ «Про
іпотеку», якщо будівля (споруда), що
передається в іпотеку, розташована на
земельній ділянці, яка належить
іпотекодавцю на праві власності, така
будівля (споруда) підлягає передачі в
іпотеку разом із земельною ділянкою, на
якій вона розташована. Якщо ця земельна
ділянка належить іншій особі та була
передана іпотекодавцю в оренду
(користування), після звернення
стягнення на будівлі (споруди) їх новий
власник набуває права і обов'язки, які
мав іпотекодавець за правочином, яким
встановлено умови оренди цієї
земельної ділянки (користування нею).

Згідно ч. 1 ст. 92 ЗК України право
постійного користування земельною
ділянкою - це право володіння і
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

П. «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України визначено, що
підставою припинення права
користування земельною ділянкою є
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Для добровільного вирішення питання
про повернення простроченої
заборгованості за Кредитним договором
та на виконання вимог ст. 35 ЗУ «Про
іпотеку», 21.08.2013р. Банком було
направлено вимоги про усунення
порушень виконання зобов'язань за
Кредитним договором №010/08-11/1862 від
04.06.2007 р. на адресу ТзОВ «Будмонтаж» та
СПД ФО ОСОБА_3

Судом не береться до уваги
твердження відповідача про те, що
вимогу банку він не отримав, оскільки в
матеріалах справи є відомості про
направлення йому даної вимоги. Дана
вимога на адресу позивача повернулася
із поштовою відміткою «за закінченням
терміну зберігання». Ст. 35 ЗУ «Про
іпотеку» передбачено направлення
письмової вимоги про усунення
порушення, проте не передбачено факту -
підтвердження отримання сторони даної
вимоги.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір у сумі 47 239, 55 грн. слід покласти на
відповідача..

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 377, 526, 546, 572, 589, 590 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 6, 7, Закону
України «Про іпотеку», ст.ст. 92, 140
Земельного кодексу України, ст.ст. 49, 82,
84 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
Волинської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення
заборгованості Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) перед
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Волинської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (м.Луцьк, вул.
Винниченка, 26, ) за
кредитним договором №010/08-11/1862 від
04.06.2007р. в сумі 295 505 доларів США 77 центів,
що в еквіваленті до національної
валюти згідно офіційного курсу НБУ на
04.11.2013р. (1 дол. США =7, 993 грн.) становить 2
361 977 грн. 62 коп. звернути стягнення на
Предмет іпотеки згідно Договору
іпотеки від 10.09.2008 року посвідченого
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу Ващук
В.Ф. за реєстровим №3426, укладений між
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Волинської дирекції та Товариством з
обмеженою відповідальністю Фірма
«Будмонтаж» (Луцький район, вул.
Центральна, 13, ), а саме:

- нерухоме майно: адмінбудинок А-2, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
загальною прощею 96, 7 кв.м.; склад Б-1
(раніше буд. №4), який знаходиться за
адресою АДРЕСА_2; будівлю столярного,
токарного, зварювального цехів та
гаража В-2, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, загальною площею 406, 8 кв.м., які
належать Товариству з обмеженою
відповідальністю Фірмі «Будмонтаж»
(Луцький район, с.Боратин, вул.
Центральна, 13, ) на праві
власності, що підтверджується рішенням
господарського суду Волинської
області від 06.07.2005 року, справа №6/36-75, з
переходом до нового власника права
користування земельною ділянкою,
загальною площею 5228 кв.м., яка перебуває
у користуванні іпотекодавця на
підставі Державного акту (ІІ-ВЛ №001277)
на право постійного користування
землею, виданого Луцького міською
радою 21.08.1999 року відповідно до рішення
виконкому Луцької міської ради від
25.02.1999 року за №71 - шляхом продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, за початковою ціною
продажу встановленого на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Будмонтаж» (
Луцький район, с.Боратин, вул.
Центральна, 13, ) на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Волинської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (м.Луцьк, вул.
Винниченка, 26, ) 47 239, 54
грн. понесених витрат по сплаті
судового збору.

Повне рішення

складено 03.02.2014 р.

Суддя
М. М. Гончар