ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

06 лютого 2014 року
Справа № 915/2029/13

м. Миколаїв

За заявою ініціюючого кредитора:
Закритого акціонерного товариства
«Торговий дім «Люксембурзький»,

3-й Водопровідний провулок, 9, м. Одеса,
65007, код 32833932)

Кредитор: Державна податкова інспекція
у Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул. Г.Петрової,
2/а, м. Миколаїв.

Кредитор: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вин Агро», вул. 25-ї
Чапаївської дивізії, 6-В, м. Одеса, 65101.

Кредитор: Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва, вул. Робоча, 2-А, м. Миколаїв,
54029.

Кредитор: Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9

Поштова адреса: вул. Набережна, 32, м.
Симфіропіль, АР Крим, 95000.

Кредитор: Публічне акціонерне
товариство «Оболонь», вул. Богатирська,
3, м. Київ, МСП 04655.

Боржник: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_5

(юридична особа: АДРЕСА_1,

Фактична адреса: АДРЕСА_2, код НОМЕР_1).

Розпорядник майна: Шибко О.Л., АДРЕСА_3.

Суть спору: про банкрутство Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від ініціюючого кредитора: представник
не з»явився

Від 1 кредитора: Кириленко Л.П.,
довіреність від 22.11.2013р. № 1932/9/14-04-10-009.

Від 2 кредитора: Волочнюк О.С.,
довіреність від 20.11.2013р.

Від 3 кредитора: Тертична А.П.,
довіреність від 01.02.2013р. № 2033/07.

Від 4 кредитора: Пташник А.А.,
довіреність від 19.10.2012р. № 500/12.

Від 5 кредитора: Місевич Р.О.,
довіреність від 08.02.2013 р. № 37/0/25-13.

Від боржника: представник не з»явився.

Розпорядник майна: Шибко Олександр
Леонідович.

Представники кредиторів у
судовому засіданні погодились з
поданим ліквідатором реєстром вимог
кредитора та просили його затвердити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши присутніх представників
кредитора, банкрута та ліквідатора, суд
встановив:

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 21.11.2013р. за
заявою ініціюючого кредитора
Закритого акціонерного товариства
«Торговий дім «Люксембурзький»
порушено провадження у справі про
банкрутство Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів боржника,
введено процедуру розпорядження
майном боржника строком на 115
календарних днів до 17.03.2014р.,
розпорядником майна призначено
арбітражного керуючого Шибко
Олександра Леонідовича, розгляд справи
в попередньому засіданні призначено на
28.01.2014 року о 10:30.

На виконання вимог ухвали суду в
газеті «Урядовий кур»єр» № 226 від
06.12.2013р. було опубліковано оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 та призначення розпорядником
майна арбітражного керуючого Шибка
Олександра Леонідовича.

Протягом місяця після публікації
оголошення до господарського суду з
заявами про визнання грошових вимог
звернулись кредитори - Державна
податкова інспекція у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області на суму 294177,18 грн., Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Миколаєва з вимогами у
розмірі 1986,46 грн., Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» з
вимогами на суму 5225761,31 грн., Публічне
акціонерне товариство «Оболонь» з
вимогами в розмірі 3636355,43 грн. основного
боргу та 1147,00 грн. судового збору та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вин Агро» з вимогами
в сумі 228406,68 грн. та 1218,00 грн. судового
збору.

Згідно ч. 2 ст.25 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі - Закон про банкрутство), у
попередньому засіданні господарський
суд розглядає всі вимоги кредиторів, у
тому числі щодо яких були заперечення
боржника і які не були включені
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів, а також ті, що визнані
боржником та внесені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів, і
вирішує питання про його затвердження.
За результатами розгляду
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначається розмір та перелік
усіх визнаних судом вимог кредиторів,
які вносяться розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів, розмір та
перелік невизнаних судом вимог
кредиторів, дата проведення зборів
кредиторів та комітету кредиторів,
дата підсумкового засідання суду. У
реєстрі вимог кредиторів повинні
міститися відомості про кожного
кредитора, розмір його вимог за
грошовими зобов'язаннями, черговість
задоволення кожної вимоги. Неустойка
(штрафу, пені) враховується в реєстрі
вимог кредиторів окремо від основних
зобов»язань у шосту чергу та може бути
предметом мирової угоди.

Черговість задоволення вимог
кредиторів встановлена ст. 92 Закону про
банкрутство, за приписами якої
господарський суд розглядає вимоги,
заявлені кредиторами або боржником, у
строки, передбачені частиною восьмою
статті 91 цього Закону. За наслідками
розгляду зазначених вимог
господарський суд виносить ухвалу про
порядок і розмір задоволення вимог
кредиторів.

До задоволення вимог кредиторів із
коштів, внесених на спеціальний
банківський рахунок, відшкодовуються
витрати, пов'язані з провадженням у
справі про банкрутство фізичної особи -
підприємця і виконанням постанови
господарського суду про визнання
фізичної особи - підприємця банкрутом.
Вимоги кредиторів задовольняються в
такій черговості:

у першу чергу задовольняються вимоги
кредиторів за зобов'язаннями,
забезпеченими заставою майна фізичної
особи - підприємця; вимоги громадян,
перед якими фізична особа - підприємець
несе відповідальність за заподіяння
шкоди життю та здоров'ю громадян,
шляхом капіталізації відповідних
періодичних платежів, у тому числі до
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України за
громадян, які застраховані у цьому
Фонді у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, вимоги
щодо стягнення аліментів; розрахунки
щодо виплати вихідної допомоги та
оплати праці особам, які працюють за
трудовим договором (контрактом), і щодо
виплати авторської винагороди, а також
задовольняються вимоги, що виникли із
зобов'язань щодо сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне та інше соціальне
страхування;

у другу чергу задовольняються вимоги
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів);

у третю чергу проводяться розрахунки з
іншими кредиторами.

Вимоги кожної наступної черги
задовольняються після задоволення
вимог попередньої черги.

За недостатності коштів для
задоволення у повному обсязі всіх
вимог однієї черги кошти
розподіляються між кредиторами
відповідної черги пропорційно сумам
їхніх вимог.

Ухвалою суду від 21.11.2013 року про
порушення провадження у справі про
банкрутство, з урахуванням виправлень,
внесених згідно ухвали суду від 28.01.2014
року, було визнано кредиторські вимоги
ініціюючого кредитора ЗАТ «Торговий
дім «Люксембурзький» в сумі 487 327,03 грн.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 92
Закону про банкрутство ці вимоги слід
віднести до третьої черги задоволення
кредиторських вимог.

Розглянувши вимоги конкурсних
кредиторів, господарський суд зазначає
наступне.

ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва
ГУ Міндоходів у Миколаївській області
звернулась до суду із заявою від 24.12.2013
року № 2578/9/14-04-10-009 про визнання
кредиторських вимог в загальній сумі
283393,69 грн., у тому числі:

- податку на доходи фізичних осіб в
загальній сумі 53091,79 грн.;

- штрафні санкції за платежем:
надходження від розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об»єктах, крім розміщення окремих
видів відходів, як вторинної сировини,
за період 2012 рік в сумі 1000,00 грн.

- пеня, нарахована за період
червень-липень 2013 рокув сумі 20,79 грн.

- штрафні санкції з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати за період 2012 рік в сумі 1020,00 грн.,
визначені згідно податкового
повідомлення-рішення від 27.05.2013 року №
;

- пеня, нарахована у зв»язку з
несвоєчасною сплатою податкових
зобов»язань з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати, за період 2012 рік в сумі 564,08 грн.

- заборгованість, визначена за
результатами позапланової перевірки
від 14.05.2013 року № 1371/7-200/ в розмірі
227 697,03 грн.

Крім того, ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області було подано
заяву від 24.01.2014 року № 267/9/14-04-10-009 про
приєднання кредиторських вимог, зі
змістом якої вона просить приєднати
кредиторські вимоги до боржника в
розмірі 10 783,49 грн. заборгованості по
єдиному соціальному внеску.

Як свідчить наданий кредитором
розрахунок, вказана заборгованість
виникла у зв»язку з неповною сплатою
податкового зобов»язання по єдиному
соціальному внеску в сумі 28266,95 грн.,
визначеному згідно звіту за лютий 2013
року (боржником частково було погашено
18986,69 грн), а також у зв»язку з несплатою
податкових зобов»язань, визначених
боржником згідно звіту за квітень 2013
року в сумі 86,40 грн., за червень 2013 року в
сумі 979,92 грн., та нарахованої за
несвоєчасну сплату податкового
зобов»язання пені в розмірі 436,91 грн.

Ліквідатором у відповідності до
наданого звіту (від 04.02.2014 року № 02-01/46)
кредиторські вимоги ДПІ у Заводському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області визнано в
повпому обсязі в загальній сумі 294177,18
грн.

Таким чином, судом визнаються грошові
вимоги ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області в загальному
розмірі 294177,18 грн., та відповідно до ч. 2
ст. 92 Закону про банкрутство ці вимоги
слід віднести до другої черги
задоволення кредиторських вимог.

Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м. Миколаєва
звернулось до суду із заявою від 03.01.2014
року № 75/07 щодо визнання кредиторських
вимог у розмірі 1 986,46 грн. фінансових
санкцій.

Як вказує кредитор, зазначена
заборгованость виникла у зв»язку з
неповною сплатою застосованих згідно
рішення № 3607/06 від 28.02.2013 року
фінансових санкцій в сумі 3690,72 грн.
Враховуючи часткову сплату боржником,
залишок несплачених фінансових
санкцій станом на 02.01.2014 року становить
1646,46 грн.

Крім того, у відповідності до рішення №
3608/06 від 28.02.2013 року до боржника було
застосовано штраф в сумі 340,00 грн., який
залишився непогашеним.

Як свідчить підпис боржника на копії
рішення, він отримав вищезазначені
рішення та був обізнаний щодо
застосування до нього фінансових
санкцій та штрафу.

Ліквідатором у відповідності до
наданого звіту (від 04.02.2014 року № 02-01/46)
кредиторські вимоги УПФУ в Заводському
районі м. Миколаєва визнано в повному
обсязі в загальній сумі 1986,46 грн.

Таким чином, судом визнаються грошові
вимоги УПФУ в Заводському районі м.
Миколаєва у розмірі 1986,46 грн., та
відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону про
банкрутство ці вимоги слід віднести до
першої черги задоволення
кредиторських вимог.

ТОВ «ВИН АГРО» звернулось до
господарського суду Миколаївської
області із заявою від 06.01.2014 року № 10/81
про визнання грошових вимог в сумі 228
406,68 грн.

Зазначена заборгованість підтверджена
рішенням господарського суду Одеської
області від 17.04.2013 року у справі №
916/541/13-г, а також постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
30.05.2013р., за змістом якої було
присуджено до стягнення з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 на користь
ТОВ «ВИН АГРО» основний борг в розмірі
204 955,44 грн., пеню в сумі 15 235,04 грн., 3%
річних в розмірі 3735,67 грн., витрати по
сплаті судового збору у розмірі 4480,53
грн.

Ліквідатором у відповідності до
наданого звіту (від 04.02.2014 року № 02-01/46)
кредиторські вимоги ТОВ «ВИН АГРО»
було визнано в повному обсязі в
загальній сумі 228 406,68 грн. та 1147,00 грн.
судового збору.

Таким чином, судом визнаються грошові
вимоги ТОВ «ВИН АГРО» в загальному
розмірі 294177,18 грн. та 1218,00 грн. судового
збору, та відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону
про банкрутство вимоги в загальному
розмірі 294177,18 грн. слід віднести до
третьої черги задоволення
кредиторських вимог, а також 1218,00 грн.
судового збору - до витрат, пов»язаних з
провадженням у справі про банкрутство.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось
до господарського суду Миколаївської
області із заявою від 30.12.2013 року №
140-8-0-00/16-995 з вимогами до боржника в сумі
4 673 243,31 грн., що є незабезпеченою, та 551
371,00 грн., забезпечених заставою майна.

Крім того, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
було подано доповнення до заяви №
140-7-0-00-875 від 27.01.2014р., за змістом якої
просить додатково визнати вимоги банку
в сумі 1147,00 грн. сплаченого судового
збору.

26.10.2012 року між АТ "Райффайзен Банк
Аваль" (далі - Кредитор, Банк,
Іпотекодержатель) та ОСОБА_5 (далі -
Позичальник) в рамках Генерального
кредитного договору №010/01-02/07-104 від
21.12.2007 року був укладений кредитний
договір № 010/42-0-2/12-114, на підставі якого
Позичальнику була відкрита
відновлювальна кредитна лінія з
лімітом кредитування в сумі 5 400 000,00
грн., строком до 18.10.2013 року зі платою за
користування кредитними коштами
процентів в розмірі 22,5% річних.

Відповідно до п.п., п.п., 6.1.,6.6.,
укладеного кредитного договору
Позичальник зобов'язаний здійснювати
погашення Основної заборгованості у
відповідності до Графіка (Додаток №1 до
Договору) та сплачувати комісії, пені,
неустойки та штрафи на рахунок
Кредитора в гривні.

Згідно графіку зменшення ліміту
кредитування:

З 26.10.2012р. по 17.09.2013р. ліміт кредиту
становить 5 400 000,00 грн.;

З 18.09.2012р. по 17.10.2013р. ліміт кредиту
становить 2 000 000,00 грн.;

З 18.10.2013р. ліміт кредиту становить 0,00
грн.;

Проценти за користування Кредитом
Позичальник сплачує щомісяця на
рахунок № 206874530 не пізніше останнього
робочого дня кожного місяця та
остаточно при погашенні Кредиту (п. 2.2.
Договору).

Загальний розмір заборгованості
становить 6 520 287,15 грн., з яких:

- тіло кредиту 5 399 900.00 грн.

- відсотки нараховані за період з
26.10.2012р. по 27.11.2013р. - 902 091,88 грн.

- пеня за несплату тіла кредиту за
період з 18.09.2013р. по 09.12.2013р. - 138260,24 грн.

- пеня за несплату відсотків за
кредитом за період з 29.03.2013р. по 09.12.2013р.
- 43757,01 грн.

- штраф за нецільове використання
кредиту 36 278,02 грн.

За результатами перевірки цільового
використання кредиту було виявлено, що
30.11.2012 року кошти в сумі 145 112,06 грн. були
використані не за цільовим
призначенням, що видно з наступних
операцій:

Надходження:

- видача по кредитному договору
№010/42-0-2/12-114 - 300 000,00 грн

- інкасація виручки - 146 998,75 грн.

- надходження від ТОВ НПК "Аметист" - 300
000,00 грн.

- оплата за товар від ДП "Сити торг" - 200,00
грн.

Загалом надходження: 747 198,75 грн.

Видаткові операції:

- 300 000,00 грн. було повернуто ТОВ НПК
"Аметист"

- 131 000,00 грн. сплата за товар ПАТ
"Оболонь"

- 10 000,00 грн. сплата за товар ТОВ СК
Формула

- 5 944,00 грн. сплата за газ ПАТ
"Миколаъвгаз"

- 3 000,00 грн. сплата комісії за надання
кредитних коштів

- 1983,54 грн. сплата за товар ПАО
"Севастопольский пивобезалкогольный
завод"

- 1735,20 грн. сплата за товар ДП ЗАТ
"Оболонь"

- 1225,20 грн. сплата за товар ДП ЗАТ
"Оболонь"

Враховуючи, що за рахунок кредитних
коштів було сплачено продукцію ПАТ
"Оболонь", ТОВ СК Формула, ПАТ
"Миколаївгаз", ПАО "Севастопольский
пивобезалкогольный завод", ДП ЗАТ
"Оболонь", комісію за надання кредитних
коштів, кошти в сумі 145 112,06 грн. були
витрачені на погашення заборгованості
за кредитним договором №010/42-0-1/11-211 від
25.10.2011 року, що є нецільовим
використанням кредитних коштів за
кредитним договором №010/42-0-2/12-114 від
26.10.2012 року.

300 000,00 грн. - 131 000,00 грн. - 10 000,00 грн. - 5 944,00
грн. - 3 000,00 грн. - 1983,54 грн. - 1735,20 грн. - 1225,20
грн. = 145 112,06 грн.

Підтвердженням нецільового
використання кредитних коштів є
виписка з поточного рахунку.

Згідно п. 13.3.2 Кредитного договору: у
разі виявлення фактів нецільового
використання кредиту - штраф у розмірі
25% від суми кредиту, яка була
використана не за цільовим
призначенням.

08.11.2013р. на адресу відповідача було
направлено вимогу про сплату протягом
15-ти днів суми штрафу за нецільове
використання кредитних коштів в сумі
36278,02 грн. Вимогу відповідач отримала
12.11.2013р., але сума штрафу залишилась
несплаченою.

14.11.2013р. на адресу відповідача було
направлено вимогу про сплату протягом
15-ти днів суми пені у розмірі 32 154,88 грн.
та 63 253,41 грн. Вимогу відповідач
отримала 16.11.2013р., але сума пені
залишилась несплаченою.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ФОП ОСОБА_5 по кредитному
договору №010/42-0-2/12-114 від 26.10.2012 року.
були укладені договори застави, а саме:

- Між Банком та ФОП ОСОБА_5, договір
застави рухомого майна від 18.03.2008р. №363
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_12 Згідно договору, у заставу
передано лінію по виробництву хлібних
сухариків. Предмет застави оцінено
сторонами в 205400,00 грн.;

- Між Банком та ФОП ОСОБА_5, договір
застави транспортного засобу від
24.02.2011р. 161 посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_12 Згідно договору, у
заставу передано автомобіль марки NISSAN,
модель INFINITI, 2007 р.в., держ. номер НОМЕР_2
Предмет застави оцінено сторонами в
сумі 345 971,00 грн.;

- Між Банком та ФОП ОСОБА_5 було
укладено договір застави товарів в
обігу № 010/01-02/07-104/2 від 18.03.2008р. Згідно
договору застави в редакції додаткової
угоди від 26.10.2012р. у заставу передано
продукцію торгової марки «Оболонь» на
суму 6 096 578,68 грн. Заставний товар було
розтрачено ФОП ОСОБА_5 у повному
обсязі, що підтверджується Звітом
перевірки стану та наявності застави
від 28.03.2013р.;

- Між Банком та ОСОБА_13 було
укладено іпотечний договір № 800 від
13.10.2009р., посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_12 Згідно договору в
іпотеку передано домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки
оцінено сторонами в 740 000,00 грн.

- Між Банком та ОСОБА_13 було
укладено іпотечний договір № 998 від
19.12.2010р. посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_12 Згідно договору в
іпотеку передано нежитлові приміщення
по АДРЕСА_4. Предмет іпотеки оцінено
сторонами в 959 000,00 грн.

Загальна вартість наявного заставного
майна, що виступає у якості
забезпечення виконання зобов'язань ФОП
ОСОБА_5 по кредитному договору
№010/42-0-2/12-114 від 26.10.2012 року становить 2
250 371,00 грн., в тому числі вартість
заставного майна Боржника 551 371,00 грн.

Сума вимог Банку до ФОП ОСОБА_5 по
кредитному договору №010/42-0-2/12-114 від
26.10.2012 року, що є незабезпеченими
становить 4 269 916,15 грн. (ця сума
розрахована наступним шляхом: 6 520 287,15 -
36 278,02 грн. (штраф) - 138 260,24 (пеня) - 43 757,01
(пеня) - 902 091,88 (відсотки) - 1 129 983,85
(частина тіла кредиту).

18.06.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5
було укладено договір овердрафту
№015/42-0-2/12-050 (далі - договір овердрафту),
на умовах якого ФОП ОСОБА_5 була надана
можливість використання овердрафту
шляхом здійснення платежів з поточного
рахунку в обсягах, що перевищують
фактичні залишки коштів на ньому, з
установленим лімітом овердрафту до
12.06.2013 року.

В подальшому додатковими угодами
№015/42-0-2/12-050/1 від 18.10.2012 року та
№015/42-0-2/12-050/2 від 28.02.2013 року до договору
овердрафту було внесено зміни в
частині зобов'язання Позичальника
надати кредитору новий договір
постачання продукції, укладений із ЗАТ
«Оболонь» та наслідків невиконання
цього обов'язку.

Пунктом 2.1. договору овердрафту
передбачено, що процентна ставка за
користування овердрафтом становить:

• якщо строк безперервного дебетового
сальдо складає до 4-х днів - 19,5% річних;

• якщо строк безперервного дебетового
сальдо складає від 5-ти до 9-ти днів - 20,0%
річних;

• якщо строк безперервного дебетового
сальдо складає від 10-ти до 14-ти днів - 20,5%
річних;

• якщо строк безперервного дебетового
сальдо складає від 15-ти днів - 21,0%
річних.

У разі перевищення Позичальником
Максимального строку Безперервного
дебетового сальдо, процентна ставка
складає 45% річних за весь строк
наявності Безперервного дебетового
сальдо. При цьому Кредитор здійснює
перерахунок процентів, нарахованих
(сплачених) до дати перевищення
Максимального строку Безперервного
дебетового сальдо.

У разі непогашення Овердрафту в Дату
закінчення Строку дії Ліміту
Овердрафту, у випадках закриття
Поточного рахунку або накладення
арешту на Поточний рахунок, з дати
виникнення Кредитної заборгованості
Позичальник сплачує проценти в розмірі
45,0% річних.

Банком умови договору овердрафту було
виконано, Позичальнику було відкрито
банківський рахунок та надана
можливість користуватись кредитними
коштами.

Згідно з п.1.3. договору овердрафту,
Позичальник зобов'язувався
використати кредитні кошти на
авансування статутної діяльності,
повернути овердрафт, сплатити відсотки
та виконати усі обов'язки, передбачені
договором.

Позичальник порушив у мови договору, а
саме перевищив строк 30ти денний строк
безперервного дебетового сальдо, не
погасив Овердрафт після закінчення
строку дії ліміту овердрафту.

Згідно із п.13.3. договору овердрафту, за
невиконання умов договору овердрафту,
а саме, за порушення строків погашення
овердрафту та відсотків за
користування кредитними коштами,
Боржник зобов'язаний заплатити пеню у
таких розмірах:

- за кожен календарний день
прострочення виконання будь-яких
грошових зобов'язань за Договором, крім
випадків порушення Позичальником
Максимального строку Безперервного
дебетового сальдо та непогашення
Овердрафту в дату закінчення Строку
дії Ліміту Овердрафту, - пеню, в
відсотках річних від суми
простроченого платежу, в розмірі: S х 2
(де "S" - облікова ставка Національного
банку України, що діяла в період, за
який сплачується пеня). Розрахунок пені
здійснюється, починаючи з наступного
календарного дня після дати, коли
відповідне грошове зобов'язання мало
бути виконаним ( п.13.3.1.);

- за невиконання або неналежне
виконання Позичальником будь-якої з
умов, викладених в пунктах 7.2., 7.3.,
статті 8, пункті 9.1 Договору - штраф в
розмірі 2,0% від суми діючого Ліміту
Овердрафту/Кредитної заборгованості,
за кожен факт невиконання або
неналежного виконання зобов'язань
(п.13.3.2.);

- за невиконання або неналежне
виконання Позичальником будь-якого з
обов'язків, передбачених пунктами 4.2.,
4.3., 7.1. Договору - неустойку в розмірі 2,0%
від суми діючого Ліміту
Овердрафту/Кредитної заборгованості
на дату порушення обов'язку. Надалі, за
кожний повний календарний місяць, в
якому тривало порушення, - в розмірі 2,0%
від суми діючого Ліміту
Овердрафту/Кредитної заборгованості
на кінець останнього Банківського дня
календарного місяця, в якому тривало
порушення (п.13.3.3.).

Так, заборгованість ФОП ОСОБА_5 за
договором овердрафту становить 403 327,15
грн. з яких:

- 288 596,75 грн. заборгованість за
тілом кредиту;

- 94 451,78 грн. заборгованість за
відсотками розрахованими з 18.06.2012р. по
27.11.2013р.;

- 1183,8 грн. пеня за несплату тіла
кредиту за період з 31.01.2012р. по 09.12.2013р.

- 19 094,83 грн. пеня за порушення
строків сплати відсотків;

Таким чином, частина вимог ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ФОП ОСОБА_5,
що є незабезпеченими становить 4 673 243,31
грн. з яких:

- 4 558 512,9 грн. заборгованість за
тілом кредиту;

- 94 451,78 грн. заборгованість за
відсотками;

- 20 278,63 грн. заборгованість за
пенею.

Ліквідатором у відповідності до
наданого звіту (від 04.02.2014 року № 02-01/46)
кредиторські вимоги ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» було визнано в повному
обсязі в сумі 4 673 243,31 грн., що є
незабезпеченою, та 551 371,00 грн.,
забезпечених заставою майна боржника,
а також 1147,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. ст. 1048 ч.1, 1054 ч.2
ЦК України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики; у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики та згідно ст.ст. 1049,
1054 ч.2 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі) у строк та в порядку,
встановленому договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

За таких обставин судом визнаються
грошові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в сумі 4 673 243,31 грн., що є
незабезпеченою, та 551 371,00 грн.,
забезпечених заставою майна боржника,
а також 1147,00 грн. судового збору, та
відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону про
банкрутство вимоги в розмірі 551 371,00
грн., забезпечені заставою майна
боржника, слід віднести до першої черги
задоволення кредиторських вимог, в
сумі 4 673 243,31 грн. - до третьої черги
задоволення кредиторських вимог, а
також 1147,00 грн. судового збору - до
витрат, пов»язаних з провадженням у
справі про банкрутство.

ПАТ «Оболонь» звернулось до
господарського суду Миколаївської
області із заявою від 25.12.2013 року №
3733/0/2-13 з вимогами до боржника в сумі
3636355,43 грн., що є заборгованістю у
зв»язку з невиконанням умов договорів,
у тому числі:

1) Договору купівлі-продажу
продукції №3 від 03.01.2007р. в сумі - 2 123 725,99
грн.;

2) Договору відповідального
зберігання продукції та тари №36 від
01.10.2010р. та додаткова угода №1 від
20.04.2011р. в сумі - 216 545,20 грн.;

3) Договору оренди майна №18850 від
20.12.2012р. в сумі -1 296 084,24 грн..

Щодо вимог по Договору купівлі-продажу
продукції №3 від 03.01.2007р.

Між ПАТ "Оболонь" (до зміни назви ЗАТ
„Оболонь"), в особі Миколаївського
представництва (філії) ЗАТ „Оболонь" -
Продавець та ФОП ОСОБА_5 (далі - Боржник)
було укладено договір купівлі-продажу
продукції №3 від 03.01.2007р. (надалі -
Договір-1). Згідно п.1 Розділу І Договору
Кредитор продавав продукцію, а Боржник
був зобов'язаний оплатити продукцію та
повернути тару в строк та на умовах,
передбачених Договором.

В подальшому сторонами укладено
Доповнення до Договору-1, а саме: -
Доповнення від 29.02.2008р., 01.03.2009р., 01.03.2010р.,
01.03.2011р., 01.03.2012р., 01.03.2013р., якими
продовжували дію Договору-1 до 01.06.2013р.
та викладали його в новій редакції.

29.04.2011р. сторонами укладено Додаткову
угоду до Договору-1 у зв'язку з
перейменуванням Кредитора на
виконання вимог ЗУ „Про акціонерні
товариства" від 17.09.2008 № 514-УІ, якою у
тексті договору та всіх додатків і
додаткових угод до нього слова Закрите
акціонерне товариство „Оболонь" та ЗАТ
„Оболонь" змінено на Публічне
акціонерне товариство „Оболонь" та ПАТ
„Оболонь" відповідно.

Пунктом 4 розділу III Договору-1
передбачено, що при відвантаженні
продукції без попередньої оплати
покупець зобов'язується у термін три
календарні дні повністю оплатити всю
отриману продукцію. Додатковою угодою
№2 від 01.03.2013р. сторони внесли зміни в
останній абзац Пункту 4 Розділу III, яким
термін оплати отриманою Боржником
продукції до 14 календарних діб.

Факт отримання Боржником продукції
(пиво, напої безалкогольні, напої слабо
газовані, мінеральна вода) в зворотній
тарі на виконання умов Договору
підтверджується доданими товаро -
транспортними накладними.

Крім того, разом з продукцією та на
виконання умов Договору-1 відповідно до
накладних Кредитором була
відвантажена, а Боржником отримана
зворотна тара, а саме: кеги 50 та 30
літрів. Згідно п. 8 розділу II Договору-1
"покупець зобов'язаний повертати
"Продавцю" пляшки (пляшка є зворотною
п.З розділу II Договору) - 95% від
поставленої кількості, бутлі, кеги,
вуглекислотні балони, ящики, піддони -
100 %. Вся зворотна тара повинна бути
повернута покупцем Продавцю в термін
не більше 30 діб з дня отримання
продукції, кеги не більше 18 діб - для
літніх місяців (червень-серпень); 21 добу
- для весняних та осінніх місяців
(березень - травень та
вересень-листопад).

Пунктом 13 розділу III Договору-1
укладеного в новій редакції згідно
Доповнення від 01.03.2012р., 01.03.2013р до
Договору-1 сторони узгодили, що в разі
неповернення Покупцем кегів в строк,
передбачений Договором-1, „Покупець" на
вимогу „Продавця" зобов'язаний
відшкодувати його вартість разом з ПДВ,
виходячи з того, що:

- вартість одного кега 50 літрів або
одного кега 30 літрів складає (на розсуд
„Продавця") 112 Євро разом з ПДВ або 1 200
грн. з ПДВ.

Пунктом 8 та 10 розділу III Договору-1
передбачено, що підсумковий розрахунок
між сторонами відображається в Акті
звірки взаємних розрахунків за
продукцію та тару (за формою, що
встановлюється „Продавцем"), який
складається на підставі
бухгалтерських даних „Продавця" та
який „Покупець" має право отримати і
бухгалтерії „Продавця" раз на місяць.
Сторони зобов'язані не менше одного
разу на квартал проводити звірку по
стану розрахунків по продукції і тарі,
для чого „Покупець" направляє до
„Продавця" свого представника. Сторони
погодились, що у випадку, коли
недотримані ці вимоги, всі суперечки
вирішуються за відомостями „Продавця"
на підставі його даних за період,
починаючи з дати проведення останньої
звірки.

На виконання умов Договору-1 сторонами
підписано та узгоджено суми взаємної
заборгованості: акт звірок розрахунків
за продукцію та тару №4368 станом на
01.09.2012р., №4470 станом на 01.01.2013р., №4594
станом на 01.04.2013р..

Згідно Акту №4594 звірки взаємних
розрахунків за продукцію та тару
станом 01.04.2013р., Кредитор та Боржник в
особі ФОП ОСОБА_5 переглянувши,
вивчивши та проаналізувавши
товарно-транспортні накладні та
отримання продукції, накладні на здану
тару, платіжні доручення на оплату
товару та рахунки по бартеру, склали
даний акт по взаєморозрахунках, яким
Боржник визнав суму боргу по продукції,
що рахується по даним бухгалтерського
обліку, в розмірі -1 580 125,99 грн..

Відповідно до бухгалтерської
довідки-розрахунку за продукцію та
тару станом на 18.12.2013р. заборгованість
за поставлену продукцію становить 1 580
125,99 грн. (один мільйон п'ятсот
вісімдесят тисяч сто двадцять п'ять
грн. 99 коп.), що підтверджено сторонами в
спільному акті звірки розрахунків за
продукцію та тару станом на 01.04.2013р..

Згідно Акту №4594 звірки взаємних
розрахунків за продукцію та тару
станом на 01.04.2013р., Боржник не повернув 2
774 кеги (679 кеги 30 літрів та 2095 кег 50
літрів).

За період з 01.04.2013р. по 01.06.2013р. Боржник
повернув 846 кег (576 кег 50 літрів та 270
кега 30 літрів (накладна №236784 від
23.04.2013р. та №371 від 24.04.2013р.)). Окрім того,
у зв'язку з помилковим надлишковим
поверненням зворотної тари на Дочірнє
підприємство „Пивоварня Зіберта"
публічного акціонерного товариства
„Оболонь", Кредитор листом від 04.10.2013р.
№2770/0/2-13 повідомив Боржника про заміну
сторони в зобов'язаннях по частині
неповернутої тари, якою Кредитор
передав право вимоги ДП „Пиововарня
Заберта" ПАТ „Оболонь" чим відповідно,
зменшив заборгованість Боржника по
поверненню зворотної тари на 1243 кег (1126
кег 50 літрів та 117 кег 30 літрів).

Відповідно до бухгалтерської
довідки-розрахунку за кеги 50л., кеги 30л.
Станом на 18.12.2013р. Боржником не
повернуто 1519 кег (кег.50л - 374 шт., кег.ЗОл -
79 шт.). Загальна заборгованість за
неповернуті кеги 50 літрів та кеги ЗО
літрів складає 543 600 грн. (п'ятсот сорок
три тисячі шістсот грн. 00 коп.).

На адресу Боржника, направлено лист
вимогу №3683/0/2-13 від 19.12.2013р. щодо
відшкодування вартості тари зазнану в
Договорі-1, однак відповідь не було
отримано, вартість неповернутої тари
не перерахована Боржником.

Укладаючи Договір-1 та фактично
отримуючи продукцію Боржник прийняв на
себе зобов'язання оплатити отриману
продукцію протягом 3-х календарних днів
та повертати тару - кеги у розмірі 100%
від отриманої з продукцією кількості,
проте цього належним чином не виконав.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Згідно ст.193 ГК України, ст.ст.
525, 526 ЦК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається. Згідно ст.692 ЦК України
Покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Щодо грошових вимог по Договору
відповідального зберігання продукції
та тари №36 від 01.10.2010р..

Між ПАТ "Оболонь" (до зміни назви ЗАТ
„Оболонь) (далі - Кредитор) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 - Зберігач
(далі - Боржник) було укладено Договір
відповідального зберігання продукції
та тари №36 від 01.10.2010 р. та додаткова
угода № 1 від 20.04.2011р. (надалі - Договір-2),
відповідно до якого Кредитор передає
Боржнику продукцію та тару на
відповідальне зберігання, а Боржник
здійснює відповідальне зберігання
продукції та тари в узгоджені терміни
на умовах Договору-2 та з правом
подальшої купівлі прийнятої продукції
та умовах даного договору та договору
купівлі-продажу, укладеного між
сторонами.

28.04.2011 р. державним реєстратором
Оболонської районної у м.Києві
державної адміністрації було
проведено державну реєстрацію змін до
установчих документів Закритого
акціонерного товариства „Оболонь"
згідно статуту затвердженого
загальним зборами акціонерів ЗАТ
„Оболонь" від 27.04.2011 р. Згідно п.1.1
Статуту попереднє найменування
товариства - Закрите акціонерне
товариство „Оболонь" змінене на
Публічне акціонерне товариство
„Оболонь".

На виконання п.1.2 Договору-2 Кредитор
передав Боржнику на відповідальне
зберігання продукцію та тару згідно
товарно-транспортних накладних та
актів прийому-передачі (копії
додаються).

Станом на 01.12.2012р. на відповідальному
зберіганні у Боржника згідно акту
звірки розрахунків знаходилася
продукція та тара Кредитора на суму 773
308,06 грн. (копія акту звірки додано)

Станом на 01.01.2013р. року на
відповідальному зберіганні у Боржника
знаходиться продукція та тара
Кредитора на суму 407 338,54 грн. (копія акту
звірки додано).

Станом на 31.07.2013р. на відповідальному
зберіганні у Боржника залишилася
продукція та тара Кредитора на суму 216
545,20 грн. (розрахунок додано).

Згідно п.2.1.9 Договору-2 Боржник
зобов'язувався повернути всю отриману
продукцію та прийняту тару в
цілісності та в повному обсязі після
закінчення терміну дії даного
Договору-2, або на вимогу Кредитора
(письмову або усну) в будь-який час, що
зазначений в вимозі Кредитора.

Кредитором 09.10.2013р. було направлено
вимогу №2771/0/2-12 від 04.10.2013р. Боржнику з
вимогою повернути ПАТ „Оболонь"
продукцію та тару на суму 216 545,20 грн. з
відповідального зберігання, а у разі
неповернення сплатити їх вартість.

Однак на теперішній час продукцію та
тару Боржником не повернуто, їх
вартість також не сплачено.

Відповідно до розрахунку загальної
заборгованості та бухгалтерських
довідок-розрахунків за продукцію та
тару (на відповідальному зберіганні) по
окремим видам продукції з посиланням
на первинні документи, станом на
18.12.2013р. заборгованість становить - 216
545,20 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачає,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Згідно ст.193 ГК України, ст.ст.
525, 526 ЦК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Згідно ч.І ст.949 ЦК України Зберігач
зобов'язаний повернути поклажодавцеві
річ, яка була передана на зберігання,
або відповідну кількість речей такого
самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ч. І ст. 951 ЦК України
збитки, завдані поклажодавцеві втратою
(нестачею) або пошкодженням речі,
відшкодовуються зберігачем: 1) у разі
втрати (нестачі) речі - у розмірі її
вартості. Якщо внаслідок пошкодження
речі її якість змінилася настільки, що
вона не може бути використана за
первісним призначенням, поклажодавець
має право відмовитися від цієї речі і
вимагати від зберігана відшкодування
її вартості.

Згідно п 9.1 Договору при псуванні
продукції та тари, порушенні термінів
реалізації продукції, не поверненні
продукції та тари на вимогу Оболоні,
втраті продукції та тари, знищенні
продукції та тари, які передані
Зберігачеві по його вині, Зберігач
зобов'язаний відшкодувати вартість
продукції та тари та відшкодувати всі
спричинені своєю діяльністю або
бездіяльністю збитки та упущену
вигоду.

Щодо грошових вимог по Договору оренди
майна № 18850 від 20.12.2012р. слід зазначити
наступне.

Між ПАТ "Оболонь" - Орендодавець та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 -
Орендар (далі Боржник або Орендар) було
укладено договір оренди майна №18850 від
20.12.2012р. на оренду торгово-рекламного
обладнання (далі по тексту Договір-3).

Перелік, вартість та кількість
переданого майна вказані у в
Актах-приймання-передачі, що оформлені
Сторонами у вигляді додатків (№18850/2 від
22.01.2013р., №18850/3 від 22.01.2013р., №18850/4 від
29.01.2013р., №18850/8 від 28.03.2013р.) до Договору-3
і є його невід'ємними частинами (пункт
1.2. Договору-3).

Згідно п.1.5. Договору-3 оренди майна
надається Орендарю виключно для
популяризації, демонстрації,
зберігання, передпродажної підготовки
та реалізації продукції, що
виробляється/реалізується
Орендодавцем та його корпоративними
підприємствами.

Згідно п.7.4. Договору-3 оренди майна
даний договір припиняє свою дію
достроково у випадку припинення дії
укладеного між Орендодавцем та
Орендарем договору купівлі-продажу
продукції, що
виробляється/реалізується
Орендодавцем та його корпоративними
підприємствами. Датою закінчення дії
даного договору, в такому випадку,
вважається дата припинення дії
відповідного договору купівлі-продажу
продукції. В такому випадку Орендар
зобов'язаний повернути майно
Орендодавцю у спосіб, передбачений п.2.5.
та у строк, зазначений в п. 5.1.14.
Договору-3.

Договір купівлі-продажу продукції ПАТ
«Оболонь» №03 від 03.01.2007р. укладений між
Кредитором та Боржником та продовжений
Сторонами до 01.06.2013р..

Отже Договір-3 оренди припинив свою дію
- 01.06.2013 р..

Відповідно до п.2.3., 5.1.14 передане майно
повинно бути повернуте Орендарем та
прийняте Орендодавцем протягом 20
робочих днів з дати закінчення дії
договору (в тому числі дострокового),
тобто до 21.06.2013р..

Однак Боржник орендоване майно в
повному обсязі не повернув (Акти
приймання-передачі майна із оренди
додано) та його узгоджену вартість не
сплатив. Станом на 19.12.2013р. залишилося
неповернутим майно в кількості 563 шт.
вартістю 1 080 070,20 грн. без ПДВ. Податок на
додану вартість складає 216 014,04 грн.
Загальна сума заборгованості за
неповернуте обладнання становить 1 296
084,24 грн., що підтверджено
розрахунком-довідкою.

Згідно п.6.2. Договору-3 оренди у випадку
неповернення у відповідності до п.2.3.
даного Договору, Боржник зобов'язаний
відшкодувати Кредитору вказану у Акті
вартість майна із врахуванням ПДВ, якщо
інша сума відшкодування не буде
додатково узгоджена між Сторонами.

Статтею 193 ГК України, ст.ст 525, 526 ЦК
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових норм, договору. Не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань.

Ліквідатором у відповідності до
наданого звіту (від 04.02.2014 року № 02-01/46)
кредиторські вимоги ПАТ «Оболонь» було
визнано в повному обсязі в сумі 3636355,43
грн., а також 1147,00 грн. судового збору.

За таких обставин судом визнаються
грошові вимоги ПАТ «Оболонь» в сумі
3636355,43 грн., а також 1147,00 грн. судового
збору, та відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону
про банкрутство вимоги в розмірі 3636355,43
грн. слід віднести до третьої черги
задоволення кредиторських вимог, в
сумі 1147,00 грн. судового збору - до
витрат, пов»язаних з провадженням у
справі про банкрутство.

За приписами ч. 1 ст. 92 Закону про
банкрутство господарський суд
розглядає вимоги, заявлені кредиторами
або боржником, у строки, передбачені
частиною восьмою статті 91 цього Закону.
За наслідками розгляду зазначених
вимог господарський суд виносить
ухвалу про порядок і розмір
задоволення вимог кредиторів.

Розглянувши наданий реєстр вимог
кредиторів та додані до нього
документи, а також заслухавши
пояснення представників кредиторів та
ліквідатора, господарський суд вважає,
що реєстр необхідно затвердити.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 25, 91, 92
ЗУ «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити реєстр вимог
кредиторів Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 на загальну суму 9 882 114,09 грн., в
тому числі:

Витрати, пов»язані з провадженням у
справі про банкрутство:

1) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
сумі 1147,00 грн. - витрати по сплаті
судового збору;

2) ПАТ «Оболонь» в сумі 1147,00 грн. -
витрати по сплаті судового збору;

3) ЗАТ «Торговий дім
«Люксембурзький» в сумі 5735,00 грн. -
витрати по сплаті судового збору;

4) ТОВ «ВИН АГРО» в сумі 1218,00 грн. -
витрати по сплаті судового збору.

Вимоги першої черги:

1) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
сумі 551 371,00 грн. - вимоги, забезпечені
заставою майна боржника;

2) Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Миколаєва в сумі 1986,46 грн.

Вимоги другої черги:

1) Державна податкова інспекція у
Заводському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області у розмірі 294 177,18
грн.

Вимоги третьої черги:

1) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
сумі 4 673 243,31 грн.;

2) ПАТ «Оболонь» в сумі 3636355,43 грн.;

3) ТОВ «ВИН АГРО» в сумі 228 406,68 грн.;

4) ЗАТ «Торговий дім
«Люксембурзький» в сумі 487 327,03 грн.

2. Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними.

3. Зобов»язати розпорядника майна
провести збори кредиторів 10.02.2014 року
та збори комітету кредиторів 17.02.2014
року. Протоколи надати суду.

4. Підсумкове судове засідання
призначити на 27 лютого 2014 року о 10:00.

5. Ухвалу надіслати на адресу всіх
кредиторів, боржника, розпорядника
майна.

Суддя
О.В. Ткаченко