СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Справа № 5002-24/4837-2010

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Балюкової К.Г.,

суддів
Черткової І.В.,

Плута В.М.,

за участю сторін:

позивач - не з'явився, (фізична особа -
підприємець ОСОБА_2);

відповідач - ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_1
від 10.03.2000, (фізична особа -
підприємець ОСОБА_3).

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Дворний І.І.) від 17 грудня 2013 року у
справі №5002-24/4837-2010

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
(АДРЕСА_4)

про стягнення 45590,1 грн.(за заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 30
листопада 2010 року у справі №5002-24/4837-2010)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2,
звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовною
заявою до відповідача, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості у розмірі 45590,1 грн., що
складається з суми боргу у розмірі 38903,00
грн., інфляційних втрат за період з
липня 2009 року по серпень 2010 року у
розмірі 3085,40 грн. та 3% річних у розмірі
701,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем взятих на
себе зобов'язань з виплати отриманого
товару на загальну суму 38,903.00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ТО-0001204 від 21 липня 2009 року та
Довіреністю серії НБМ від 21 липня 2009
року.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30
листопада 2010 року у справі №5002-24/4837-2010
року (суддя Колосова Г.Г.) позовну заяву
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було
задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 основний борг у
розмірі 38903,00 грн., інфляційні втрати у
розмірі 3085,40 грн., 3% річних у розмірі 701,73
грн., державне мито у розмірі 426,90 грн. та
236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, повернено з
Державного бюджету України на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
державне мито у розмірі 9,00 грн.,
надмірно сплачене на підставі
платіжного доручення №211 від 27 вересня
2010 року, повернено з Державного бюджету
міста Сімферополь на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 витрати на
інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 285,00 грн.
сплачені на підставі платіжного
доручення №210 від 24 вересня 2010 року.

17 грудня 2010 року на примусове виконання
вказаного рішення господарським судом
Автономної Республіки Крим видано
відповідні накази.

Ухвалою від 05 червня 2013 року
Севастопольський апеляційний
господарський суд відмовив ФОП ОСОБА_3
у відновленні пропущеного
процесуального строку на подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 30 листопада 2010 року
у справі №5002-24/4837-2010, апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
залишено без розгляду.

25 червня 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим із заявою про перегляд
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30
листопада 2010 року у справі №5002-24/4837-2010
року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18 липня
2013 року, залишеною без змін постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 10 вересня 2013 в
задоволенні заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
відмовлено. Рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 30
листопада 2010 року у справі № 5002-24/4837-2010
залишено без змін.

02 грудня 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим із заявою порядку
статті 112 Господарського
процесуального кодексу України про
перегляд рішення від 30 листопада 2010
року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що стягнення
заборгованості відбулось на підставі
видаткової накладної №ТО-0001204 від 21
липня 2009 року та довіреності серії НБМ
від 21 липня 2009 року про які фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 не було відомо,
оскільки він не видавав і не підписував
ніяких документів по справі, у зв'язку з
чим, стягнення заборгованості
відбулось по підроблених документах.
Звертаючись до суду із даною заявою,
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
також вказує, що ухвалою Залізничного
районного суду міста Сімферополя від 25
жовтня 2013 року прийнято рішення про
вилучення вказаних вище документів та
про проведення почеркознавчої
експертизи.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 17
грудня 2013 заяву фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 30 листопада 2010 року
у справі № 5002-24/4837-2010 задоволено.
Рішення господарського суду
Автономної республіки Крим від 30
листопада 2010 року скасовано. Прийняте
нове рішення. В задоволенні позовних
вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
про стягнення 45590,13 грн. відмовлено
повністю.

Вважаючи, що зазначене рішення суду
першої інстанції прийнято з порушенням
норм процесуального права, фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в який просить скасувати
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 17
грудня 2013 року, та прийняти нове, яким
задовольнити його позовні вимоги до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення 45590,13 грн.

Заявник апеляційної скарги зазначає,
що досудове розслідування у
кримінальному провадженні №0002217
від 01.06.2013 за фактом шахрайських дій
лише проводиться, тому, на його думку,
будь-які підстави вважати, що видаткова
накладна № ТОГ-0001204 від 21.07.2009,
довіреність серії НБМ від 21 липня 2009
фальшиві - не має. Крім того, заявник
вважає, що в оскарженому ним рішенні не
повно відображені обставини, які мають
значення для даної справи, тому що
будь-які вироки суду, що набрали
законної сили по факту шахрайства,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення відсутні.

Більш детальніше доводи викладені в
апеляційній скарзі.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
22 січня 2014 року апеляційна скарга
прийнята до провадження у складі
колегії суддів: головуючий - суддя
Балюкова К.Г., судді Видашенко Т.С., Плут
В.М. та призначена до розгляду в
судовому засіданні на 30 січня 2014 року
об 11 год. 00 хв.

29 січня 2014 року на адресу суду по
електронній пошті клопотання (вх. № 1602
від 29.01.2014) надійшло клопотання
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
розгляд справи в його відсутність , та
долучення його письмових пояснень по
суті спору до матеріалів справи.

За розпорядженням секретаря судової
палати Севастопольського апеляційного
господарського суду від 30 січня 2014 року
у зв'язку з виконанням
адміністративних обов'язків суддєю
Видашенко Т.С., здійснено її заміну на
суддю Черткову І.В.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 надав
пояснення по суті спору та письмовий
відгук на апеляційну скаргу, рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим просив залишити в силі.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явився, як вже
зазначалось вище, надав клопотання про
розгляд справи в його відсутність.

Оскільки явка в судове засідання
згідно статті 22 Господарського
процесуального кодексу України -це
право, а не обов'язок сторін, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка позивача судом
апеляційної інстанції обов'язковою не
визнавалась, а матеріали справи
достатньо характеризують спірні
правовідносини, суд вважає за можливим
задовольнити клопотання позивача та
розглянути справу у його відсутність.

Повторно розглянувши справу в порядку
статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом норм
процесуального права, колегія суддів
Севастопольського апеляційного
господарського суду вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 112
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправильний
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30
листопада 2010 року позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) про стягнення
45590,1 грн. задоволено. Стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 основний борг у розмірі 38903,00
грн., інфляційні втрати у розмірі 3085,40
грн. та 3% річних у розмірі 701,73 грн.

Судове рішення від 30.11.2010
мотивоване доведеністю існування у
відповідача боргу за поставлений товар
на підставі видаткової накладної
№ТО-0001204 від 21 липня 2009 року та
довіреності серії НБМ від 21 липня 2009
року та відсутністю доказів погашення
відповідачем спірної суми
заборгованості. При цьому судом було
встановлено, що між сторонами по справі
існували господарські відносини щодо
купівлі - продажу обладнання, у
підтвердження чого здійснено
посилання на наявну в матеріалах
справи видаткову накладну №ТО- 0001204 від
21 липня 2009 року, відповідно до якої,
позивач поставив відповідачу товар на
суму 38903,00 грн. Суд зазначив, що вказана
накладна містить підписи
представників обох сторін та завірена
відповідними печатками (том 1, а.с. 11).

Суд прийняв до уваги, що факт поставки
позивачем відповідачу вказаного
товару на суму 38903,00 грн.
підтверджується також наявними в
матеріалах справи довіреністю від 21
липня 2009 року (том 1, а.с. 12) та виписаним
рахунком - фактурою №ТО- 0001117 від 17
липня 2009 року (том 1, а.с. 13). Оригінали
вказаних документів суд дослідив у
судовому засіданні.

В заяві ФОП ОСОБА_3 від 02.12.2013 про про
перегляд рішення господарського суду
АР Крим у даній справі від 30.11.2010 за
нововиявленими обставинами зазначає,
що про рішення суду та саму справу йому
стало відомо лише 20 травня 2013 року
внаслідок з'ясування ним підстав
накладення арешту на його автомобіль
працівниками ДАІ.

Заявник стверджує, що видаткову
накладну №ТО-0001204 та довіреність він не
підписував, за зазначеною в ній
адресою: АДРЕСА_5 він ніколи не
знаходився, зазначені в ній банківські
реквізити йому не належать.

Одночасно, заявник звернувся до
Залізничного РВ СМУ ГУМВС України в АР
Крим з заявою про скоєння щодо нього
злочину. 01 червня 2013 року відомості про
кримінальне правопорушення внесені СВ
Залізничним РВ СМУ ГУМВС України в АР
Крим до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0002217, за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 190 Кримінального
кодексу України.

Відділенням Залізничного РВ СМУ ГУМВС
України в АР Крим проводилось досудове
розслідування у кримінальному
провадженні №0002217 від 01 червня 2013
року за фактом шахрайських дій. В
рамках розслідування ухвалою
Залізничного районного суду
м.Сімферополя від 25 жовтня 2013 року у
справі №122/21632/13-к (провадження
№1-кс/122/1665/13) старшому слідчому СВ
Залізничного РВ СМУ ГУМВС України в АР
Крим надано тимчасовий доступ до
документів, які зберігаються у ФОП
ОСОБА_2, а саме до оригіналу договору
купівлі-продажу товарів №110 від 25
червня 2009 року, укладеного між ФОП
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, оригіналу
довіреності, серії НБМ, від 21 липня 2009
року та оригіналу видаткової накладної
№ТО-0001204 на отримання товару ОСОБА_3,
оригіналів документів, за якими
підтверджується факт отримання
останнім товару за поштовими
відправленими службою кур'єрської
доставки товару від ФОП ОСОБА_3 з метою
подальшого проведення почеркознавчої
експертизи за ними та у подальшому
визнанні речовим доказом по
кримінальному провадженню №0002217
та зберігання у встановленому законом
порядку.

Проведеною в кримінальному
провадженні №0002217
Науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром
при ГУМВС України в Автономній
Республіці Крим №578 від 13 грудня 2013
року судовою почеркознавчою
експертизою надано висновок, згідно
якого рукописний текст, розташований в
довіреності від 21 липня 2009 серії НБМ на
ім'я ОСОБА_3, виконаний ОСОБА_3, а іншою
особою.

Підписи в графі: «Підпис засвідчую»,
«Керівник підприємства», «Головний
бухгалтер», розташовані в довіреності
від 21 липня 2009 серії НБМ на ім'я ОСОБА_3,
ймовірно, виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою. Підпис в графі: «Товар по
кількості та якості отримав»,
розташований в видатковій накладній
від 21 липня 2009 року №ТО-0001204 на
отримання товару, ймовірно, виконаний
не ОСОБА_3, а іншою особою.

При порівнянні підписів між собою,
експертом встановлені збіги за
загальними і приватним ознаками, у
зв'язку з чим, експерт дійшов висновку,
що підписи в графі: «Підпис засвідчую»,
«Керівник підприємства», «Головний
бухгалтер», розташовані в довіреності
від 21 липня 2009 року серії НБМ на ім'я
ОСОБА_3 та підпис в графі: «Товар по
кількості та якості отримав»,
розташований в видатковій накладній
від 21 липня 2009 року №ТО- 0001204 на
отримання товару, виконані однією
особою, якою ОСОБА_3 не є.

Відповідач у заяві про перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами та під час її розгляду
стверджував, що в період, визначений
спірною накладною (21 липня 2009 року) не
видавав у будь-який формі жодної
довіреності на отримання товару від
позивача та взагалі не мав з будь-якою
особою відносин представництва. Докази
протилежного - довіреності, які б
видавалися відповідачем певним особам
на отримання товару від позивача, або
визначали інші пов'язані з цим
повноваження - позивачем не надані та у
справі відсутні.

Згідно довідці відділення ПУАТ
„Фідобанк" (правонаступника ПАТ
„СЕБ-Банк" від 17.07.2013 у вказаному банку
жодні рахунки відповідачем не
відкривались, що підтверджує доводи
ФОП ОСОБА_3 про те, що відомості
позовної заяви ФОП ОСОБА_2 про
наявність у відповідача рахунків,
відкритих у ВАТ „Себ-банк" є
недостовірними.

На підставі викладеного суд першої
інстанції дійшов висновку, що станом на
21 липня 2009 року та на момент прийняття
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим 30 листопада
2010 року ОСОБА_3 не складав довіреності
серії НБМ від 21 липня 2009 року, не
підписував її та не підписував
видаткову накладну від 21 липня 2009 року
№ТО-0001204 на отримання товару від
позивача та визнав ці обставини
нововиявленими, що потягло скасування
ним рішення у даній справі від 30.11.2010 та
прийняття нового, про відмову в
задоволенні позову.

Доводи заявника апеляційної скарги
зводяться до того, що підставою для
перегляду за нововиявленими
обставинами у зв'язку з фальшивістю
документу є виключно вирок суду, що
набрав законної сили, тоді як досудове
розслідування по кримінальному
провадженні №0002217 ще лише
проводиться і будь-які вироки суду по
ньому відсутні.

Проте, однією з підстав для перегляду
судових рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами згідно з
пунктом 1 частини 2 статті 112
Господарського процесуального кодексу
України є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до положень статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються, зокрема,
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів.

Отже, висновок судової експертизи є
одним із засобів доказування обставин
у справі на підставі якого судом у
рішенні від 17.12.2013 був встановлений
факт виконання підписів від імені
ОСОБА_3 на довіреності від 21.07.2009 та на
видаткові накладній від тієї ж дати №
Т)-0001204 на отримання товару не ОСОБА_3

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Питання приналежності підпису на
документі певній особі потребує
спеціальних пізнань, тому це питання
вирішується саме призначенням
відповідної почеркознавчої
експертизи.

Таким чином, висновок №578 від 13 грудня
2013 року складений за результатами
судової почеркознавчої експертизи,
який був отриманий відповідно до вимог
процесуального закону обґрунтовано
був визнаний судом першої інстанції
належним та допустимим доказом в
розумінні статей 32 та 42 Господарського
процесуального кодексу України.

Так, нововиявлена обставина - виконання
підписів від імені ОСОБА_3 на
довіреності від 21 липня 2009 серії НБМ на
ім'я ОСОБА_3 та на видатковій накладній
від 21 липня 2009 року №ТО-0001204 на
отримання товару (а.с. 11-12) не ОСОБА_3, а
іншою особою, існувала на час розгляду
справи.

Ця обставина, не була і не могла бути
відома заявникові на час розгляду
справи, оскільки факт підроблення
підпису ОСОБА_3 на довіреності від 21
липня 2009 серії НБМ та на видатковій
накладній від 21 липня 2009 року №ТО-0001204
встановлений висновком експерта
сектору технічної експертизи
документів та почеркознавчої
експертизи від 13 грудня 2013 року.

Встановлена експертним висновком
обставина підроблення іншою особою
підпису ОСОБА_3 на довіреності від 21
липня 2009 серії НБМ та на видатковій
накладній від 21 липня 2009 року №ТО-0001204 є
істотною, оскільки в разі її врахування
судом під час розгляду справи, мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, а саме про відмову в позові,
оскільки вказані довіреність та
накладна не можуть вважатись належним
доказом отримання відповідачем товару
від позивача та в розумінні статті 692
Цивільного кодексу України не тягнуть
за собою обов'язок відповідача
сплатити вартість спірної партії
товару. При цьому, вимоги про стягнення
з відповідача процентів річних та
інфляційних втрат є похідними та не
були б задоволені у зв'язку з
відсутністю доказів наявності
основної заборгованості.

До того ж, знайшли своє підтвердження
доводи заявника про те, що відомості
позовної заяви про наявність у
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
рахунків відкритих у ВАТ «Себ-банк» є
неправдивими та недостовірними,
оскільки у вказаному банку жодні
рахунки відповідачем не відкривались,
що підтверджується довідкою
відділення ПУАТ «Фідобанк»
(правонаступник ПАТ «Себ-банк») від 17
липня 2013 року.

Отже, підставою для задоволення заяви
ФОП ОСОБА_3 про перегляд за
нововиявленими обставинами судом
стали саме вищезазначені істотні для
справи обставини, що не були і не могли
бути відомі заявнику на час розгляду
справи, тому доводи апеляційної скарги
судова колегія відхиляє як помилкові.

Отже, враховуючи наявність всіх
необхідних ознак нововиявлених
обставин, що спростовують факт
отримання ФОП ОСОБА_3 товару від ФОП
ОСОБА_2 на підставі видаткової
накладної № ТО-0001204 від 21.07.20009 та
довіреності серії НБМ від 21.07.2009, судова
колегія вбачає, що суд першої інстанції
обґрунтовано скасував рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 30 листопада 2010 року
у справі №5002-24/4837-2010 та прийняв нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Отже, по результатам
розгляду справи судом апеляційної
інстанції доводи останньої не знайшли
свого підтвердження, рішення суду
першої інстанції постановлено при
повному дослідженні та правильній
оцінці судом всіх обставин справи та
правильному застосуванні норм права,
тому підстав для скасування або зміни
такого рішення судова колегія не
вбачає.

Керуючись статтями 101,
пунктом 1 статті 103, статтями 105, 112
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 17
грудня 2013 року по справі №5002-24/4837-2010
залишити без змін.

Головуючий суддя
К.Г. Балюкова

Судді
І.В. Черткова

В.М. Плут

Розсилка:

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3)

2. Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
(АДРЕСА_4)