м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/23739/13 06.02.14

За заявою Фізичної
особи-підприємця Демиденко Олександра
Васильовича

про скасування рішення
третейського суду

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Центр

фінансових рішень"

до Фізичної особи-підприємця
Демиденко Олександра Васильовича

про стягнення
заборгованості

Суддя: Домнічева І.О.

Представники:

Від позивача : Степанчук О.С. - за дов.

Від відповідача (заявника): Дорошев В.Л.
- за дов.

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 р. Постійно діючим Третейського
суду при Асоціації "Українська спілка
правників" прийнято рішення у справі №
11/13 за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Центр фінансових рішень" до Фізичної
особи-підприємця Демиденко Олександра
Васильовича про стягнення
заборгованості та третейського збору,
згідно генерального договору
(третейської угоди) .

06.12.2013 р. Господарський суд міста Києва
отримав заяву відповідача по
третейській справі про скасування
вищенаведеного рішення третейського
суду.

Ухвалою від 09.12.13 р. прийнято заяву
до розгляду, розгляд заяви призначено
на 17.12.2014 р.

17.12.14р. через відділ діловодства
суду надійшли додаткові документи від
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації "Українська спілка
правників".

Ухвалою від 17.12.13 р. розгляд справи
відкладено на 08.01.2014 р.

24.12.14р. через відділ діловодства
суду позивачем подано відзив на заяву.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 08.01.2014 р. у зв'язку з
перебуванням судді Домнічевої І.О. у
відпустці, справу передано для
розгляду судді Літвіновій М.Є.

08.01.14р. через відділ діловодства
суду відповідачем подано заяву про
зупинення провадження по справі.

Розглянувши клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі, суд
дійшов висновку про відмову в його
задоволенні з огляду на наступне.

Подане клопотання обґрунтовано тим, на
розгляді в Господарському суді міста
Києва знаходиться справа про визнання
недійсним п. 5.1. генерального договору
(третейської угоди) за позовом
Фізичної особи-підприємця Демиденко
Олександра Васильовича до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Центр фінансових рішень".

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це
тимчасове або повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, що перешкоджають
подальшому руху процесу, і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що
причиною зупинення провадження у
справі в даному випадку є неможливість
її розгляду до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, яка розглядається
іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити
провадження у справі за наявності
інформації про розгляд іншої справи,
незалежно від заяв учасників судового
процесу. Така інформація
підтверджується тільки судовими
документами: ухвалами, рішеннями,
постановами судів, позовними заявами,
скаргами.

Для вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарському
суду слід з'ясовувати: як пов'язана
справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою, що
розглядається іншим судом; чим
обумовлюється неможливість розгляду
справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Йдеться про те, що
господарський суд не може розглянути
певну справу через обмеженість своєї
юрисдикції щодо конкретної справи
внаслідок: непідвідомчості;
обмеженості предметом позову;
неможливості розгляду тотожної справи;
певної черговості розгляду вимог.

Як вбачається з інформації, розміщеної
в програмі «Діловодство
спеціалізованого суду», 20 січня 2014 року
Господарським судом міста Києва у
справі № 910/16497/13 винесено рішення по
справі, яким в позові відмовлено
повністю. Станом на 06.02.14р.
вищезазначене рішення не
оскаржувалось. Відповідно до ч.5 ст.85
ГПК України, рішення господарського
суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

За таких обставин, підстави для
зупинення провадження по справі
відсутні.

Ухвалою від 08.01.14р. суддя Літвінова М.Є.
прийняла справу до свого провадження
та призначила до розгляду на 21.01.14р.

В судовому засіданні 21.01.14р. на підставі
ст.77 ГПК України, оголошено перерву до
06.02.14р.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
27.01.2014р. в зв'язку з виходом судді
Домнічевої І.О. з лікарняного та з метою
дотримання процесуальних строків, було
вирішено передати дану справу для
розгляду судді Домнічевій І.О.

У судовому засіданні представник
заявника підтримав та обґрунтував
заяву про скасування рішення
третейського суду, просив її
задовольнити, представник позивача
заперечив проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представників
заявника та стягувача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
вважає, що заява про скасування рішення
третейського суду є такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, 10 лютого 2012 року між
позивачем та відповідачем був
укладений генеральний договір, умовами
якого передбачався продаж покупцям
товарів відповідача за рахунок
грошових коштів, наданих позивачем. В
рамках генерального договору,
позивачем були переказані на рахунок
відповідача грошові кошти згідно з
платіжними дорученнями - від 20 липня 2012
року №115741133 на суму 5 687,00 грн., від 02
липня 2012 року №115107635 на суму 5 480,00 грн.,
від 18 червня 2012 року №114776771 на суму 4 900,00
грн., від 06 серпня 2012 року №116147934 на суму
6 435,00 грн., а всього - на суму 22 502,00 грн.

Виходячи з відсутності передання
відповідачем товарів покупцям у
рахунок отриманих ним грошових коштів,
Постійно діючий Третейський суд при
Асоціації "Українська спілка
правників" прийняв рішення у справі №
11/13 та задовольнив позовні вимоги.

Як на підставу скасування рішення
третейського суду, заявник в своїй
заяві посилається на те, що на момент
укладення третейської угоди ніякого
спору між сторонами не існувало, тобто
не існувало предмету спору, а
відповідно така угода є недійсною. Крім
того стверджує, що зобов'язання за
договором заявник виконав належним
чином. Третейський суд є не об'єктивним
та незалежним, в зв'язу з чим просить
скасувати рішення третейського суду.

Згідно ст. 5 Закону України "Про
третейські суди" юридичні та/або
фізичні особи мають право передати на
розгляд третейського суду будь-який
спір, який виникає з цивільних чи
господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом. Спір
може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення
третейського суду до прийняття
компетентним судом рішення у спорі між
тими ж сторонами, з того ж предмета і з
тих самих підстав.

Третейський суд - недержавний
незалежний орган, що утворюється за
угодою або відповідним рішенням
заінтересованих фізичних та/або
юридичних осіб у порядку,
встановленому цим Законом, для
вирішення спорів, що виникають із
цивільних та господарських
правовідносин (ч. 2 ст. 2 Закону України
"Про третейський суд").

Ст. 4 Закону встановлено, що Третейський
суд утворюється та діє на принципах
законності; незалежності третейських
суддів та підкорення їх тільки
законові; рівності всіх учасників
третейського розгляду перед законом і
третейським судом; змагальності
сторін, свободи в наданні ними
третейському суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості; обов'язковості для
сторін рішень третейського суду;
добровільності утворення третейського
суду; добровільної згоди третейських
суддів на їхнє призначення чи обрання у
конкретній справі; арбітрування;
самоврядування третейських суддів;
всебічності, повноти та об'єктивності
вирішення спорів; сприяння сторонам у
досягненні ними мирової угоди на
будь-якій стадії третейського
розгляду.

Заявник не довів суду наявність
упередженості та зацікавленості
третейського суду (судді) у вирішенні
третейського спору на користь
позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України
"Про третейські суди" рішення
третейського суду може бути оскаржене
та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону;

2) рішення третейського суду прийнято у
спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Відповідно до п. 5.1 вищезазначеного
генерального договору, було визначено,
що всі спори, розбіжності, які
виникають з цього договору або у
зв'язку з ним, в тому числі такі, що
стосуються його виконання, порушення
припинення його недійсним, підлягають
вирішенню в постійно діючому суді при
Асоціації «Українська спілка
правників» у відповідності з його
регламентом.

Рішення третейського суду прийнято у
спорі, передбаченому третейською
угодою.

Спір, у якому прийнято оскаржуване
рішення третейського суду, виник при
виконанні зазначеного договору.
Зокрема, предметом останнього був
продаж покупцям товарів заявника за
рахунок грошових коштів, що
переказувалися заявнику нашою
стороною. У низці випадків грошові
кошти були переказані заявнику, але в
рахунок отриманих грошових коштів
товари не були передані заявником. Це
підтверджується відсутністю належних
доказів передання-приймання товарів.
Досудову вимогу повернути відповідні
кошти заявник залишив без відповіді,
після чого наша сторона звернулася до
третейського суду з позовом про їх
стягнення.

Судом було встановлено, що справа, по
якій прийнято рішення третейського
суду, була підвідомча третейському
суду відповідно до закону; рішення
третейського суду прийнято у спорі,
передбаченому третейською угодою, та
цим рішенням не вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди;
третейську угоду не визнано недійсною
компетентним судом; склад третейського
суду, яким прийнято рішення, відповідав
вимогам статей 16 - 19 цього Закону;
третейський суд не вирішував питання
про права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Враховуючи викладене, беручи до
уваги, що господарський суд не
перевіряє обґрунтованість рішення
третейського суду в цілому, суд не
вбачає підстав для скасування рішення
третейського суду.

Таким чином, суд не встановив законних
підстав для скасування рішення
третейського суду, у зв'язку з чим
відмовляє у задоволенні Фізичної
особи-підприємця Демиденко Олександра
Васильовича.

Керуючись ст. ст. 86, 122-1 - 122-6 ГПК України,
ст. 51 Закону України "Про третейські
суди", суд -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви відмовити.

2. Рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
"Українська спілка правників" від 30.08.2013
року у справі № 11/3 залишити без змін.

Суддя
І.О. Домнічева