ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року
Справа № 912/1669/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Орєшкіної
Е.В. (доповідача)

суддів: Пруднікова В.В., Широбокової
Л.П.,

секретар судового засідання
Євстигнеєва Т.О.

представники сторін:

від позивача представник у судове
засідання не з'явився;

від відповідача: Бандуровська Д.О.,
представник, довіреність №42 від 26.08.2013
року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 19.11.2013 року у справі №912/1669/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до комунального підприємства
"Теплоенергетик", м.Кіровоград

про стягнення 2 043 067 грн. 38 коп.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (далі по
тексту - ПАТ "НАК "Нафтогаз України")
звернулось до господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою про стягнення з комунального
підприємства "Теплоенергетик" (далі по
тексту - КП " Теплоенергетик ") на свою
користь 1 385 293 грн. 35 коп.
основного боргу, 28 844 грн. 16 коп.
інфляційних втрат, 67 836 грн. 69 коп. 3%
річних, 249 803 грн. 44 коп. пені, 311 289 грн. 74
коп. штрафу та понесених витрат по
сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 19.11.2013 року
у справі №912/1669/13 (суддя Змеул О.А.) позов
задоволено частково, з КП
"Теплоенергетик" на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" стягнуто 1
385 293 грн. 35 коп. основного боргу, 28 844
грн. 16 коп. інфляційних втрат, 67 836 грн. 69
коп. 3% річних, 124 901 грн. 72 коп. пені, 155 644
грн. 87 коп. штрафу та 40 861 грн. 35 коп
судового збору, у іншій частини в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права при його
прийнятті, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, просить
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд в частині відмови у
стягненні з відповідача 124 901 грн. 82 коп.
пені та 155 644 грн. 87 коп. штрафу його
скасувати, в цій частині прийняти нове
рішення, яким стягнути з КП "
Теплоенергетик " на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" 124 901 грн. 82 коп. пені
та 155 644 грн. 87 коп. штрафу, в іншій
частині оскаржуване рішення залишити
без змін.

Апелянт вважає, що місцевий
господарський суд безпідставно
зменшив розмір заявленої до стягнення
неустойки, що спричинило позивачеві
додаткових збитків та дозволяє
відповідачу і у подальшому безкарно
порушувати умови договору.

Відповідач проти доводів апеляційної
скарги заперечує, вважає їх
необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення присутнього в судовому
засіданні представника відповідача,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства та на предмет повноти
з'ясування місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626
Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 Цивільного кодексу
України).

Між позивачем - ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" та відповідачем - КП
"Теплоенергетик" укладений договір про
закупівлю природного газу №001/12-БО від
19.01.2012 року (далі по тексту -договір), за
умовами якого продавець (позивач у
справі) зобов'язався поставити
покупцеві (відповідачу у справі)
імпортований природний газ за кодом
згідно УКТ ЗЕД , ввезеного на
митну територію України ПАТ "НАК
"Нафтогаз України", а покупець, в свою
чергу, зобов'язався його прийняти і
оплатити в обсязі, зазначеному у п.1.2
договору; використовувати газ виключно
для вироблення теплової енергії для
потреб установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання.

Згідно п.1.2 договору продавець передає
покупцю в період з 01.01.2012 року по 31.12.2012
року природний газ в обсязі до 13 692 тис.
куб. м.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна за 1000
куб.м. природного газу становить 3 509
грн. без урахування податку на додану
вартість, збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу, крім того: збір у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ -
2%; податок на додану вартість за
ставкою - 0%; тариф на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами 366 грн. 72
коп. (разом з ПДВ). До сплати за 1000 куб. м.
природного газу 3 945 грн. 90 коп. (разом з
ПДВ). Загальна вартість договору на
дату його укладання становить 54 027 262
грн. 80 коп. (разом з ПДВ).

На виконання умов договору протягом
січня-квітня 2012 року позивачем
передано відповідачу природного газу
на загальну суму 20 739 378 грн. 15
коп., що підтверджується актами
прийому-передачі від 31.01.2012 року, від
29.02.2012 року, від 31.03.2012 року, від 30.04.2012
року (а.с.20-23).

Оплата за природний газ відповідно до
п.4.1 договору здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 п.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Позивач посилається на ті обставини, що
відповідач виконав зобов'язання щодо
оплати за отриманий газ частково,
сплативши кошти у розмірі 19
354 084 грн. 80 коп., до стягнення ним
пред'явлений борг у розмірі 1
385 293 грн. 35 коп.

Доказів оплати вищезазначеної суми у
спірний період відповідачем не подано
(в матеріалах справи вони відсутні),
тому судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського
суду щодо наявності підстав для
задоволення позову в частині стягнення
з відповідача на користь позивача
основного боргу у заявленому розмірі.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст. 611 Цивільного
кодексу України).

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача на свою користь 3% річних
за період з 13.02.2012 року по 31.12.2012 року в
сумі 67 836 грн. 69 коп. та інфляційні
втрати за період з 16.01.2012 року по 15.08.2012
року в сумі 28 844 грн. 16 коп.

Оскільки прострочення виконання
грошового зобов'язання має місце,
вищезазначені вимоги є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.7.3 договору, у разі
порушення покупцем строку оплати
природного газу він має сплатити
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

На підставі зазначених умов договору,
норм ст. 231, з дотриманням положень,
встановлених ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, позивачем нарахована
пеня в сумі 249 803 грн. 44 коп. та штраф у
сумі 311 289 грн. 74 коп.

Згідно ч.3 ст.551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст.233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що зменшення розміру заявленої до
стягнення неустойки є правом суду, та
він, оцінивши надані сторонами докази
та обставини справи у їх сукупності, на
власний розсуд вирішує питання про
наявність або відсутність у кожному
конкретному випадку підстав, за яких
можливе її зменшення.

Відповідно до підпункту 3.17.4. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
вирішуючи питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (п.3 ч.1 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Місцевий господарський суд дійшов
висновку, що заявлені до стягнення суми
пені та штрафу надмірно великі для
відповідача та зменшив розмір
пред'явленої до стягнення неустойки до
50%.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені та штрафу господарський
суд врахував ступінь виконання
боржником зобов'язань за договором
(виконана частина становить 93,32%); що
причиною неналежного виконання
зобов'язання відповідачем є
несвоєчасність оплати наданих
останнім послуг теплопостачання
населенням, підприємствами, установами
та організаціями; відсутність
компенсації з Державного бюджету
різниці в тарифах на теплову енергію
(розрахунок обсягу заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію,
що надана населенню КП
"Теплокомуненерго" (а.с.51-60). Враховано
також строк прострочення виконання
зобов'язання, вжиття відповідачем всіх
можливих заходів для погашення
заборгованості перед позивачем
(добросовісна поведінка відповідача).

Матеріали справи свідчать, що
кредиторська заборгованість
відповідача, у т.ч. за енергоносії,
обліковується в сумі 61 451 тис. грн., що
підтверджується звітом про витрати на
виробництво та фінансові показники
відповідача за січень - вересень 2013
року, заборгованість бюджету з дотації
на відшкодування різниці в ціні
становить 14 440, 6 тис. грн.

Апелянт зазначає, що НАК «Нафтогаз
України» забезпечує галузі
національної економіки і населення
природним газом. Позивач, як державне
підприємство, є об'єктом, що має
стратегічне значення для економіки і
безпеки держави. За спірним договором
постачався імпортований природний газ,
що НАК «Нафтогаз України» закуповує за
зовнішньоекономічними контрактами,
якими встановлені чіткі строки
розрахунків за поставлений газ, а також
жорсткі санкції за порушення цих
строків, аж до припинення постачання
природного газу на територію України.
Бюджетом України та фінансовим планом
НАК «Нафтогаз України», що
затверджений Кабінетом Міністрів
України, не передбачені фінансові
можливості для кредитування
споживачів природного газу. Внаслідок
недоотримання та несвоєчасного
проведення розрахунків за спожитий
природний газ позивач змушений
залучати комерційні кредити за
ринковими відсотковими ставками, що
складають 20-24% річних. Єдиним джерелом
часткової компенсації понесених НАК
«Нафтогаз України» втрат є стягнення з
боржників неустойки у розмірі,
передбаченої умовами договорів.
Загальна сума заявлених штрафу, пені, 3%
річних, інфляційних не компенсує
повністю збитків від сплати відсотків
за комерційними кредитами. Вказує, що
місцевий господарський суд повинен був
прийняти до уваги негативні наслідки,
спричинені НАК «Нафтогаз України» від
прострочення виконання зобов'язання
відповідачем.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції встановлені обставини (за
наявності відповідних доказів), при
яких він скористався своїм правом щодо
зменшення розміру пені і штрафу та
погоджується з висновком місцевого
господарського суду, що неустойка має
бути стягнута у зазначеному в
оскаржуваному рішенні розмірі.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 19.11.2013 року
у справі №912/1669/13 задишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 31.01.2014
року).