ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Справа № 920/343/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Сибіги О.М. -
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Фролової Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Філії "Ямпільський район
електричних мереж" ПАТ
"Сумиобленерго"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013у
справіГосподарського суду Сумської
областіза позовом Публічного
акціонерного товариства
"Сумиобленерго" в особі філії
"Ямпільський район електричних мереж"
ПАТ "Сумиобленерго"до Приватного
акціонерного товариства
"Київстар"провнесення змін до договору
в судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: не з'явились,

відповідача: Ральченко Ю.І. (дов. від
09.07.13 № 449),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 27.08.2013 р. господарського
суду Сумської області позов
задоволено, визнано укладеним додаток
№ 4 "Порядок розрахунків" до договору
про постачання електричної енергії № 40
від 10.09.2004 р. в редакції позивача.

Постановою від 19.11.2013 р. Харківського
апеляційного господарського суду
вказане вище рішення скасовано, в
позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Харківського апеляційного
господарського суду, ПАТ
"Сумиобленерго" в особі Філії
"Ямпільський район електричних мереж"
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою і
просить її скасувати як прийняту з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, рішення
місцевого господарського суду -
залишити без змін.

Відповідач подав до Вищого
господарського суду України пояснення
та відзив на касаційну скаргу, в яких
просить залишити її без задоволення, а
постанову Харківського апеляційного
господарського суду - без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів знаходить
необхідним касаційну скаргу залишити
без задоволення.

Як було встановлено господарськими
судами попередніх інстанцій, які
приймали рішення у даній справі,
відповідно до умов договору про
постачання електричної енергії від
10.09.2004 р. № 40, укладеного між ЗАТ
"Київстар Дж.Ес.Ем." та ВАТ
"Сумиобленерго" в особі начальника
Ямпільського РВЕ, останнє взяло на себе
зобов'язання постачати електричну
енергію відповідачу, а споживач -
оплачувати її вартість та здійснювати
інші платежі згідно з умовами цього
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами.

Згідно п.2.2.3 договору споживач
зобов'язується оплачувати
постачальнику вартість електричної
енергії та інші нарахування, згідно з
умовами додатку №4 "Порядок
розрахунків"

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
порядок визначення граничної величини
споживання електричної енергії
обумовлюється у додатку № 4 "Про
порядок розрахунків" до цього договору.

Відповідно до п. 5 додатку № 4 за
підсумками розрахункового періоду
договірна (гранична) величина
споживання електричної енергії
коригується постачальником
електричної енергії до рівня фактично
оплаченої за цей розрахунковий період
величини спожитої електричної енергії.
У разі коригування для споживача
договірної (граничної) величини
споживання обсягу електричної енергії
здійснюється відповідне коригування
договірної (граничної) величини
споживання електричної потужності. В
залежності від рівня здійсненої
споживачем оплати за розрахунковий
період коригування граничної величини
споживання електричної енергії може
бути проведено як із збільшенням так і
з зменшенням, у тому числі і до
нульового рівня.

З метою приведення відносин між
сторонами у відповідність з вимогами
чинних ПККЕ ПАТ "Сумиобленерго" в особі
філії "Ямпільський район електричних
мереж" направило ПАТ "Київстар" проект
додаткової угоди від 27.11.2012 р. до
договору № 40 із додатком № 4 "Порядок
розрахунків", викладеним в новій
редакції, які було повернуто
відповідачем з протоколом
розбіжностей листом від 24.01.2013 р. за
№287/9/04/00/00.

Зокрема, відповідач погодився з
запропонованою позивачем додатковою
угодою від 27.11.2012 р., в т. ч. додатком № 4
"Порядок розрахунків", крім третього
абзацу п. 5 додатку № 4 до договору, який
запропонував викласти в наступній
редакції: "Коригування договірної
величини споживання електричної
енергії здійснюється при умові
відсутності, на момент звернення, боргу
за минулий розрахунковий період, при
наявності попередньої оплати згідно п.2
додатку №4 цього договору, дотримання
узгоджених графіків погашення
заборгованості, а також сплати
додатково заявленого обсягу у разі
перевищення загального значення
договірної величини поточного
розрахункового періоду за усім
договором. При відмові в коригуванні
договірних величин споживання
електричної енергії та граничних
величин споживання електричної
потужності, постачальник письмово
доводить про це споживачу".

Не врегулювання спірного додатку стало
підставою для звернення ПАТ
"Сумиобленерго" в особі філії
"Ямпільський район електричних мереж" з
позовом у даній справі з вимогою
викласти спірний абзац у наступній
редакції: "Коригування договірної
величини споживання електричної
енергії здійснюється при умові
відсутності, на момент звернення, боргу
за минулий розрахунковий період, при
наявності попередньої оплати згідно п.2
додатку №4 цього договору та сплати
додатково заявленого обсягу, а також
дотримання узгоджених графіків
погашення заборгованості. При відмові
в коригуванні договірних величин
споживання електричної енергії та
граничних величин споживання
електричної потужності, Постачальник
письмово доводить про це Споживачу".

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
судом апеляційної інстанції в даному
випадку правомірно враховано приписи
ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику", згідно якої
споживачі (крім населення,
професійно-технічних навчальних
закладів та вищих навчальних закладів
I-IV рівнів акредитації державної
комунальної форми власності) у
випадках споживання електричної
енергії понад договірну величину за
рахунковий період сплачують
електропостачальникам двократну
вартість фактично спожитої договірної
величини.

Відповідно до п. 5.1. Правил користування
електричною енергією (далі ПКЕЕ)
договір про постачання електричної
енергії є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Пунктом 5.2 ПКЕЕ передбачено, що умови
договору про постачання електричної
енергії, зазначені у додатку 3 та
пунктах 5.5., 5.6. та 5.7. цих Правил, є
істотними та обов'язковими для сторін
під час укладення договору про
постачання електричної енергії.

Пунктом 5.5. ПКЕЕ до істотних та
обов'язкових умов договору про
постачання електричної енергії
віднесено, зокрема, величини
дозволеної та приєднаної потужності,
договірні величини споживання
електричної енергії.

Згідно п. 1.2. ПКЕЕ договірна величина
споживання електричної енергії
визначена як узгоджена в договорі між
постачальником електричної енергії і
споживачем величина обсягу
електричної енергії на відповідний
розрахунковий період.

Пунктами 4.2., 4.4 ПКЕЕ встановлено, що
відомості про обсяги очікуваного
споживання електричної енергії в
наступному році з помісячним або
поквартальним розподілом подаються
споживачами постачальнику електричної
енергії за регульованим тарифом у
термін, обумовлений договором. Розмір
очікуваного споживання електричної
енергії визначається для кожної
площадки вимірювання. Відносини щодо
розрахунків між сторонами регулюються
виключно на підставі домовленості
сторін викладеній у вигляді договору
на постачання електричної енергії. У
разі, якщо договором про постачання
електричної енергії попередня оплата
не передбачена, датою коригування
вважається дата прийняття
Постачальником електричної енергії
рішення про корегування договірних
величин на підставі письмового
звернення споживача.

Згідно п.п. 6.6., 6.7 ПКЕЕ початок та
тривалість розрахункового та/або
планового періоду для розрахунку плати
за спожиту електричну енергію, форма та
порядок оплати, терміни здійснення
планових платежів та остаточного
розрахунку зазначаються у договорі між
постачальником електричної енергії та
споживачем. Після закінчення періоду,
обумовленого в договорі, здійснюється
коригування обсягів оплати, що була
здійснена протягом цього періоду,
відповідно до фактичного обсягу
спожитої електричної енергії протягом
відповідного планового періоду
(планових періодів). За результатами
коригування перший плановий платіж
наступного періоду збільшується або
зменшується на відповідну величину.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що судом
апеляційної інстанцій у цьому зв'язку
обґрунтовано взято до уваги те, що
єдиним документом, котрий обумовлює
порядок оплати отриманої споживачем
електричної енергії є договір від
10.09.2004 р., укладений у відповідності до
вимог ПКЕЕ, якими споживачів, що мають
декілька точок вимірювання, не
зобов'язано сплачувати об'єм
споживання конкретної точки
вимірювання. Згідно ПКЕЕ споживач
зобов'язаний надати прогнозовані
об'єми споживання сплатити загальний
заявлений за договором об'єм
споживання електричної енергії
(сумарно за всіма точками вимірювання).

При цьому судом небезпідставно
враховано лист Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики № 2353/26/47-13 від 04.04.2013 р.,
яким роз'яснено, що узгодженні
сторонами договору обсяги очікуваного
споживання електричної енергії та
заявлені величини споживання
оформлюються додатком до договору як
договірні величини та враховуючи
викладене, договірна величина
споживання електричної енергії є сумою
договірних величин кожної площадки
вимірювання, зазначених у відповідному
договорі. Нарахування
енергопостачальником плати за
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії по
окремим площадкам вимірювання за умови
загального не перевищення величини
споживання встановленої у договорі про
постачання електричної енергії, є
неправомірним.

Харківським апеляційним господарським
судом в даному випадку обґрунтовано
взято до уваги укладений між сторонами
27.11.2012 р. додаток № 1 до договору № 40
"Обсяги постачання (договірні величини)
електричної енергії споживачу та
субспоживачу на 2013 рік", із зазначенням
запланованих об'ємів споживання для
кожного місяця, що свідчить про
виконання відповідачем вимог п.4.2.ПКЕЕ.

Окрім того, як вірно зауважено
судом апеляційної інстанції, при
зверненні з позовом у даній справі,
позивачем не було дотримано вимог ч. 5
ст. 181 ГК України.

З огляду на вказане, постанову
Харківського апеляційного
господарського суду прийнято при
правильному застосуванні норм
матеріального та процесуального права
і підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову від 19.11.2013 р. Харківського
апеляційного господарського суду у
справі № 920/343/13-г залишити без змін.

Головуючий
Сибіга О.М.

Судді
Костенко Т.Ф.

Фролова Г.М.