ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 січня 2014 року Справа № 916/2276/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю.
(доповідач),суддів:Білошкап О.В.,
Міщенка П.К.,перевіривши матеріали
касаційної скарги Державної
податкової інспекції у м. Южному
Головного управління Міндоходів в
Одеській області,на ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
20.11.2013 року,та постановуГосподарського
суду Одеської області від 24.09.2013 року,у
справі№ 916/2276/13,за заявоюПриватного
підприємства "Южний-Котедж-95" (м. Южне,
Одеська область),про визнання
банкрутом,-в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року Приватне підприємство
"Южний-Котедж-95" (далі за текстом - ПП
"Южний-Котедж-95") до Господарського суду
Одеської області з заявою про
порушення справи про банкрутство, в
порядку ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 10.09.2013 року порушено
провадження у справі № 916/2276/13 про
банкрутство ПП "Южний-Котедж-95"; введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду
Одеської області від 24.09.2013 року у
справі № 916/2276/13 (суддя - Лепеха Г.А.)
визнано банкрутом ПП "Южний-Котедж-95";
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначено
Голову ліквідаційної комісії
Мальченка Олександра Володимировича;
інше.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 20.11.2013 року у
справі № 916/2276/13 (головуючий суддя -
Аленін О.Ю., судді: Жеков В.І., Сидоренко
М.В.) апеляційне провадження з
перегляду постанови Господарського
суду Одеської області від 24.09.2013 року у
справі № 916/2276/13 за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у м.
Южному Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі за
текстом - ДПІ у м. Южному) припинено.
Апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що ДПІ у м. Южному не є
учасником провадження у справі, тому не
має права на апеляційне провадження.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанції ухвалою та
постановою, ДПІ у м. Южному звернулась з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
20.11.2013 року та постанову Господарського
суду Одеської області від 24.09.2013 року у
справі № 916/2276/13. При цьому, скаржник
посилається на порушення
господарськими судами першої та
апеляційної інстанції норм
процесуального права та невірним
застосуванням норм матеріального
права.

З тексту поданої ДПІ у м. Южному
касаційної скарги вбачається, що
предметом касаційного оскарження за
цією скаргою є постанова Одеського
апеляційного господарського суду від
20.11.2013 року та постанова Господарського
суду Одеської області від 24.09.2013 року у
справі № 916/2276/13.

Проте, як свідчать матеріали справи,
Одеським апеляційним господарським
судом постанова від 20.11.2013 року не
приймалась і у матеріалах справи така
постанова відсутня.

Крім того, зважаючи, що предметом
касаційного оскарження є також
постанова Господарського суду
Одеської області від 24.09.2013 року,
колегія суддів касаційної інстанції
вважає за необхідне відзначити
наступне.

Відповідно до ст. 107 ГПК України,
сторони, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участі у справі, але щодо
яких суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право подати
касаційну скаргу на: 1) рішення
місцевого господарського суду після їх
перегляду в апеляційному порядку та
постанови апеляційного господарського
суду, ухвалені за результатами
апеляційного розгляду; 2) ухвали
місцевого господарського суду,
зазначені в ч. 1 ст. 106 цього Кодексу,
після їх перегляду в апеляційному
порядку та постанови апеляційного
господарського суду, ухвалені за
результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, за змістом розділу ХІІ1 ГПК
України, рішення місцевого
господарського суду можуть бути
оскаржені в касаційній інстанції лише
після їх перегляду в апеляційному
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржувана постанова Господарського
суду Одеської області від 24.09.2013 року не
була предметом перегляду в
господарському суді апеляційної
інстанції, за наслідками розгляду
якого була б прийнята відповідна
постанова.

Якщо касаційну скаргу подано на
рішення чи ухвалу місцевого
господарського суду, які не
переглядалися в апеляційному порядку,
то відповідні обставини виключають
перегляд судових рішень у касаційному
порядку. В таких випадках Вищий
господарський суд України відмовляє у
прийнятті касаційної скарги і виносить
з цього приводу відповідну ухвалу з
посиланням на статті 107, 11113 ГПК України
(Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII1 Господарського процесуального
кодексу України" від № 11 24.10.2011 року).

За наведених обставин, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку
про відмову у прийнятті поданої ДПІ у м.
Южному касаційної скарги в частині
оскарження постанови Господарського
суду Одеської області від 24.09.2013 року у
справі № 916/2276/13, як такої, що не
підлягає перегляду в касаційному
порядку за правилами ст. 107 ГПК України.

Водночас, відповідно до ст. 5 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 1111 ГПК України, особа, яка
подала касаційну скаргу, надсилає
іншій стороні у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї
документів.

Сторонами у справі про банкрутство, за
визначенням ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
є кредитори (представник комітету
кредиторів), боржник (банкрут); учасники
провадження у справі про банкрутство -
сторони, арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор), власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, а також у випадках,
передбачених цим Законом, інші особи,
які беруть участь у провадженні у
справі про банкрутство, Фонд
державного майна України, державний
орган з питань банкрутства,
представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа акціонерів або учасників
товариств з обмеженою чи додатковою
відповідальністю.

Як вбачається з матеріалів касаційної
скарги, ДПІ у м. Южному направлено копію
касаційної скарги ліквідатору
боржника Мальченку О.В., однак не
направлено на адресу боржника.

По переконанню колегії суддів
касаційної інстанції, неповідомлення
сторін у справі про звернення з
касаційною скаргою порушує
процесуальні права цих сторін,
принципи рівності та змагальності
сторін, закріплені ст. ст. 42, 43 ГПК
України.

Таким чином, заявником касаційної
скарги не дотримано вимог ч. 4 ст. 111 ГПК
України щодо надіслання копії
касаційної скарги стороні у справі про
банкрутство № 916/2276/13, що є підставою
для повернення касаційної скарги,
відповідно до приписів п. 3) ч. 1 ст. 1113
ГПК України.

Поряд з цим, за приписом п. 4) ч. 1 ст.
111 ГПК України, у касаційній скарзі має
бути зазначена суть порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Недодержання цієї вимоги тягне за
собою повернення скарги на підставі п.
6) ч. 1 ст. 1113 названого Кодексу. В зв'язку
з цим, якщо в касаційній скарзі не
зазначено порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом (Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України" № 11 від 24.10.2011 року).

Однак, в порушення п. 4) ч. 1 ст. 111
ГПК України, подана ДПІ у м. Южному
касаційна скарга зводиться до
наведення обставин справи та порушень
місцевим господарським судом, однак
взагалі не зазначає у чому конкретно
полягали допущені порушення норм права
апеляційним господарським судом, які
норми і якого закону повинні бути
застосовані судом, або навпаки, були
неправомірно застосовані чи
неправильно витлумачено закон з
наведенням відповідних обґрунтувань в
ньому.

В силу наведеного, допущені ДПІ у
м. Южному порушення вимог розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України є підставою для повернення
касаційної скарги без розгляду з
підстав п. 6) ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, судова колегія вважає за
необхідне роз'яснити скаржнику, що за
приписами ч. 3 ст. 1113 ГПК України, після
усунення обставин, зазначених у п. п. 1),
2), 3), 4) і 6) частини першої цієї статті,
сторона має право повторно подати
касаційну скаргу в загальному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 86, 107, 110, п. 3), 6) ч. 1 ст. 1113 ГПК України,
Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Державній податковій
інспекції у м. Южному Головного
управління Міндоходів в Одеській
області в частині вимог про скасування
постанови Господарського суду
Одеської області від 24.09.2013 року у
справі № 916/2276/13.

2. Касаційну скаргу в частині вимог про
скасування ухвали Одеського
апеляційного господарського суду від
20.11.2013 року у справі № 916/2276/13 повернути
Державній податковій інспекції у м.
Южному Головного управління
Міндоходів в Одеській області.

Головуючий суддя
В.Ю. Поліщук

судді:
О.В. Білошкап

П.К. Міщенко