донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

29.01.2014 р. справа №905/7659/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБойченка К.І.
Діброви Г.І., Черноти Л.Ф.при секретарі
судового засідання за участю
представників: Демурі О.А.від
позивача:не з'явились від
відповідача:Савченко Н.М. - довіреність
від 03.01.2014 року №009/юр-11розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авангард-Інвест», м.Запоріжжяна
рішення господарського суду Донецької
області від23.12.2013 року у справі№ 905/7659/13
(Суддя: Фурсова С.М.)за позовною заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авангард-Інвест»,
м.ЗапоріжжядоПублічного акціонерного
товариства «Новокраматорський
машинобудівний завод»,
м.Краматорськпростягнення
заборгованості в розмірі 119736 грн. 93
коп., в тому числі: основного боргу в
розмірі 119481 грн. 60 коп. та 3% річних в
розмірі 255 грн. 33 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авангард-Інвест»
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Новокраматорський
машинобудівний завод» заборгованості
в розмірі 119736грн. 93 коп., в тому числі:
основного боргу в розмірі 119481 грн. 60
коп. та 3% річних в розмірі 255 грн. 33 коп.
за договором від 06.01.2012 року №029/77.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 23.12.2013 року по
справі №905/7659/13 в задоволенні позовних
вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване необґрунтованістю позовних
вимог.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду по даній справі,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авангарнд-Інвест»
подало до Донецького апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить згадане рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач вказує на те, що суд неповністю
з'ясував обставини, які мають значення
по справі, та неправильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
неправильного рішення по справі.

Позивач також стверджує, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи та зазначає, що
оскільки відбір проб для випробувань,
проведений Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сучасна
сертифікація та інспекція» з
порушенням умов п. 5 ГСТУ 322-12-3-95, а саме,
не з вагону, в який була завантажена
продукція відправником (№65299422), а з
вагону №56731268, в який кокс був
перевантажений відповідачем, підстави
вважати, що аналіз проводився на
підставі зразків коксу ТОВ
«Авангард-Інвест» відсутні.

Представник відповідача в судовому
засіданні 29.01.2014 року заперечив проти
доводів апеляційної скарги, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Представник позивача в судове
засідання 29.01.2014 року не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
обидві сторони повідомлені належним
чином.

Позивач надав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відрядження уповноваженого
представника ТОВ «Авангард-Інвест» та
перебуванням у відрядженні його
керівника.

Cудова колегія розглянула та
відхилила дане клопотання, з огляду на
наступне.

Згідно п.п. 3.9.2. розділу 3
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального Кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно
з частинами першою - п'ятою статті 28
Господарського процесуального Кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах, (статті 32-34 ГПК),
причому відсутність коштів для оплати
послуг представника не може свідчити
про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Неявка без поважних причин у судове
засідання представника позивача не
тягне за собою перенесення розгляду
справи на інші строки, тому справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами, а повний текст постанови
направляється учасникам процесу в
установленому порядку.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального Кодексу України в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково доданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обргунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
представника відповідача, перевіривши
правомірність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права України, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду -
скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено місцевим господарським
судом, Публічне акціонерне товариство
«Новокраматорський машинобудівний
завод» (далі - ПАТ «НКМЗ») (Покупець) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Авангард-Інвест»
(далі - ТОВ «Авангард-Інвест»)
(Постачальник) 06.01.2012 року уклали
договір №029/77 (далі - договір) (а.с.7-8).

02.08.2012 року сторони підписали додаткову
угоду №12 до договору (далі - додаткова
угода), якою внесли зміни до договору
від 06.01.2012 року №029/77 ввівши
Специфікацію №12 (а.с. 10).

За умовами п. 1.1. договору (в редакції
додаткової угоди) Постачальник
зобов'язується передати Покупцю у
встановлені строки товар, зазначений в
Специфікації №12, який є невід'ємною
частиною договору, а Покупець
зобов'язаний прийняти в порядку,
визначеному цим договором.

Вартість товару, який поставляється за
цим договором, визначена у
Специфікації №12 (п. 2.2. договору в
редакції додаткової угоди).

Згідно даних Специфікації №12, п. 2.2.
договору доповнений наступним: ТОВ
«Авангард-Інвест» зобов'язане
поставити відповідачу Кокс ливарний
ТУ у 23.1- 2:2011 (сірка не більше 1,0%,
зола - не більше 11,5%, волога не більше 5%,
фракція 60 мм і більше) в кількості 80 т
вартість 243840грн. 00 коп. (а.с. 10).

За умовами п. 3 додаткової угоди сума
товару по даній Специфікації складає
243840грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 5 додаткової угоди сторони
визначили, що поставка товару
здійснюється з.д. транспортом на умовах
DDP ст. Шпичкіне Донецької залізниці
(Інкотермс 2010).

Відповідно до п. 7 додаткової угоди, у
всьому, що не передбачено додатковою
угодою №12, діють умови договору від
06.01.2012 року №029/77.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. договору форма оплати
- послідовна. Оплата в розмірі 100%
вартості товару, зазначеної у
Специфікації №12, здійснюється
Покупцем протягом 10 банківських днів
від дати поставки товару. Датою оплати
товару вважається дата списання
грошових коштів з поточного рахунку
Покупця.

Відповідно до п. 4.3. договору датою
поставки товару, вважається дата,
зазначена на штемпелі з.д. накладної
станції Шпичкине при поставці з.д.
транспортом та дата прийняття у
видатковій накладній при поставці
автотранспортом.

Пунктом 4.4. договору сторони визначили,
що разом із товаром Постачальник
зобов'язаний направити наступні
документи: сертифікат якості, виданий
виробником, видаткову накладну із
зазначенням відвантаженої кількості
товару, рахунок-фактуру, податкову
накладну оформлену у відповідності з
вимогами нормативних актів України,
протягом 3-х днів від дати виникнення
податкових зобов'язань по ПДВ
відповідно Податковому Кодексу
України

За умовами п. 4.5. договору ненадання або
несвоєчасне надання, а також надання
невірно складених документів,
визначених в п. 4.4. буде рахуватись
прострочкою поставки товару.

Згідно п. 5.2. договору якість товару
повинна підтверджуватись оригіналом
сертифікату якості виготовлення, який
направляється Покупцю разом з товаром,
де в обов'язковому порядку
зазначається відповідність товару
нормативному документу, наведеному у
Специфікації №12 до договору.

Відповідно до 6.1. договору приймання
товару по кількості та якості,
здійснюється на складі Покупця.
Покупець здійснює приймання товару: по
якості - у відповідності з вагою та
зазначеною в накладній; по якості - у
відповідності з оригіналом
сертифікату якості виробника. У
випадку невідповідності товару по
кількості та якості, вимогам договору
Покупець здійснює приймання за участю
представника громадськості або з
залученням незалежної експертної
організації. В даному випадку акт,
складений при участі представника
громадськості або акт незалежної
експертної організації, буде
достатнім та кінцевим документом, який
визначає фактичну кількість та якість
товару.

Пунктом 6.2. договору сторони
визначили, що у випадку неможливості
використання товару, Постачальник за
свій рахунок протягом 10 днів від дати
направлення йому повідомлення про
виявлення невідповідності товару по
якості вимогам, визначеним в
Специфікації №1, зобов'язаний, за
вимогою Покупця, замінити товар
неналежної якості на якісний товар та
відшкодувати Покупцю всі понесені
витрати та збитки, пов'язані з
поставкою неякісного товару. Всі
витрати, пов'язані з поверненням заміні
неякісного товару Постачальник
зобов'язаний оплатити протягом 5
календарних днів від дати виставлення
рахунку покупцем.

Відповідно до п. 12.1. договору (в
редакції додаткової угоди №7 від 06.12.2012
року), договір вважається укладеним від
дати його підписання сторонами і діє до
31.12.2014 року. При підписанні договору
уповноважені представники сторін
зобов'язані проставити дату
підписання договору. Датою укладання
договору вважається найбільш пізня з
поставлених дат (а.с. 9).

Згідно із ст. 193 Господарського Кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься у ст. 526
Цивільного Кодексу України.

Згідно зі ст. 525 Цивільного Кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 265 Господарського
Кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

На виконання умов п. 1.1. договору 12.09.2013
року Постачальник лізничним
транспортом за накладною №46017091 у
вагоні №65299422 здійснив поставку товару
коксу-ливарного на склад Покупця у
кількості 39,2 т. (а.с. 11).

Загальна вартість спірної продукції
склаладає в розмірі 119481 грн. 60 коп.

В обґрунтування своїх заперечень
відповідач посилається на те, що на
підставі п. 6.1. договору комісією за
участю представника громадськості
ОСОБА_7 проведено приймання
поставленої продукції за якістю, за
результатами якого встановлено, що
товар не відповідає умовам договору і
ТУ У 23.1-2:2011 (доля шматків розміром
менше 60мм перевищує 50%) та не може бути
використаний у виробництві, про що
13.09.2013 року складено акт №79 (а.с. 62-63).

Листом від 13.09.2013 року №029/6564 ПАТ «НКМЗ»
повідомило ТОВ «Авангард-Інвест» про
невідповідність партії товару по
фракційному складу, призупинення
приймання коксу та вивантаження
вагону, у зв'язку з чим просило
направити представника для сумісного
приймання поставленого коксу (а.с. 20).

Крім того, відповідач стверджує, що
14.09.2013 року в присутності
представників позивача, а саме, Стуліна
Ю.О. та Рядової О.С. встановлено, що кокс
ливарний, у кількості 39,2 т. з фракцією
кусків менше 60 мм не може бути
використаний у виробництві та
підлягає поверненню, про що складений
акт №81 «Про фактичну якість та
комплектність поставленої продукції».

Даний акт підписаний представниками
позивача із зауваженнями, а саме,
останні зазначили, що: - представники
заводу відмовились від сумісного
приймання продукції, а також сумісного
відбору для проведення експертизи
незалежною лабораторією, що
передбачено договором від 06.01.2012 року
№029/77 та Інструкцією П-7; - Представники
ПАТ «НКМЗ» відмовились надати
необхідний інвентар для сумісного
відбору зразків та не дозволили
відібрати зразки і винести їх за межі
ПАТ «НКМЗ»(а.с. 21).

Листом від 17.09.2013 року №029/6604 ПАТ «НКМЗ»
повідомило позивача про те, що кокс
ливарний, що надійшов у вагоні №65299422
від ТОВ «Авангард-Інвест» буде
перевантажено до вагону власного парку
відповідача та відправлений по
зазначеним позивачем реквізитам (а.с.
72).

За даними акту ПАТ «НКМЗ» від 19.09.2013
року кокс ливарний КЛ-2 з вагону №65299422
перевантажений до вагону власного
парку №56731268 (а.с. 162).

07.10.2013 року ПАТ «НКМЗ» направило на
адресу позивача повідомлення №029/7153,
про невідповідність товару за якістю з
вимогою, на підставі п. 6.2. договору,
замінити товар на якісний (а.с. 68).
Відповідне повідомлення отримане
позивачем 14.10.2013 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 69).

Позивач листом від 08.10.2013 року № 615
повідомив відповідача про незгоду з
висновком щодо неякісності
поставленого товару та вимагало
терміново сплатити вартість
поставленого товару, яка складає суму в
розмірі 119481 грн.60 коп. (а.с.65).

01.10.2013 року ПАТ «НКМЗ» в
односторонньому порядку залучено
незалежну експертну організацію -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сучасна
сертифікація та інспекція», якою 02.10.2013
року проведений відбір проб коксу
ливарного про що свідчить сертифікат
відбору проб випробувань №UA5313/2013/2.1.
(а.с. 66).

За даними сертифікату від 02.10.2013 року
відбір проб здійснений у відповідності
умовам СОУ МПП 75.160-323 і ГСТУ322-12-3-95 від
партії коксу, завантаженого у вагон ПАТ
«НКМЗ» №56731268 (а.с. 66).

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального Кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Статтею 34 Господарського
процесуального Кодексу України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 43
Господарського процесуального Кодексу
України Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись Законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Колегія суддів не приймає до уваги
висновки незалежної експертної
організації - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сучасна
сертифікація та інспекція» щодо
відбору проб коксу ливарного від 02.10.2013
року, як належний доказ в підтвердження
неякісності товару, оскільки доказів
відібрання проб товару, поставленого
відповідачу саме ТОВ «Авангард-Інвест»
звагону № 65299422 матеріали справи не
містять та додатково суду апеляційної
інстанції не надані, а тому, встановити
чи були досліджені проби коксу
поставленого саме позивачем не
можливо.

Крім того, докази того, що спірна
продукція знаходиться на
відповдальному зберіганні у
відповідача в матеріалах справи також
відсутні.

Між тим, в підтвердження своїх
заперечень відповідач посилається на
те, що ТОВ «Авангард-Інвест» в
порушення умов п. 4.4. договору не надало
сертифікату якості на поставлений
товар, що в розумінні п.4.5. договору, в
свою чергу, є простроченням поставки
товару. З цього приводу колегія суддів
враховує наступне.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного Кодексу
України встановлено, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного Кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 662 Цивільного Кодексу
України Продавець повинен одночасно з
товаром передати Покупцеві його
приналежності та документи (технічний
паспорт, сертифікат якості, тощо), що
стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром відповідно
до договору або актів цивільного
законодавства.

За приписами ст. 666 Цивільного Кодексу
України, якщо Продавець не передає
Покупцеві приналежності товару та
документи, що стосуються товару та
підлягають переданню разом з товаром
відповідно до договору купівлі-продажу
або актів цивільного законодавства,
Покупець має право встановити
розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або
документи, що стосуються товару не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного
Кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою
у договорі.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 692
Цивільного Кодексу України товар
повинен бути оплаченим після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного Кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Колегія суддів враховує те, що питання
якості поставленої продукції за
договором, на підставі якого заявлений
позов, не є предметом спору. Предметом
спору по даній справі є стягнення
заборгованості за поставлену
відповідну продукцію

До розгляду справи по суті із
зустрічним позовом, який стосується
якості товару або застосування до
позивача договірних мір
відповідальності за некомплексну
поставку та прострочку поставки
відповідач до суду першої інстанції не
звертався.

Спірний вагон відповідач мав право не
приймати. Проте після прибуття вагону,
товар був перевантажений у власний
вагон, тобто товар був прийнятий та
повинен бути оплачений.

З наведеного вбачається, що спір щодо
якості поставленого товару або
прострочку повинен заявлятись в
окремому позовному провадженні і
помилковий розгляд по суті питань без
клопотання сторін є виходом за межі
позову за приписами ст. 83
Господарського процесуального Кодексу
України.

Таким чином, оскільки доказів
погашення суми боргу за отриманий
товар відповідачем не надано,
наявність заявленої до стягнення
заборгованості ним не спростована,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача основного боргу в сумі 119481
грн. 60 коп. є доведеними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Посилання позивача на порушення
відповідачем при прийманні спірної
продукції положень Інструкції «Про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за
якістю» № П-7, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки умовами договору, на
підставі якого заявлений позов,
сторони не узгодили прийняття
продукції саме на підставі умов
відповідної інструкції.

Згідно ч. 3 ст. 692 Цивільного Кодексу
України у разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст.625 Цивільного Кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або Законом.

Колегія суддів вважає позовні вимоги
про стягнення 3% річних в розмірі 255 грн.
33коп., розрахованих за період з 26.09.2013
року по 21.10.2013 року такими, що
підлягають до задоволення.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції судовою колегією
скасовується, з прийняттям нового
рішення про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального Кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання позову та апеляційної скарги
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального Кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1)Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авангард-Інвест», на рішення
господарського суду Донецької області
від 23.12.2013 року у справі №905/7659/13-
задовольнити.

2)Рішення господарського суду
Донецької області від 23.12.2013 року у
справі №905/7659/13- скасувати.

3) Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Авангард-Інвест» про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
«Новокраматорський машинобудівний
завод» заборгованості в розмірі 119736
грн. 93 коп., в тому числі: основного
боргу в розмірі 119481 грн. 60коп. та 3%
річних в розмірі 255 грн. 33 коп. -
задовольнити.

4) Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Новокраматорський
машинобудівний завод» (84305, Донецька
область, м. Краматорськ, вул.
Орджонікідзе, 5, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авангард-Інвест»
(69063, м. Запоріжжя, вул. Ілліча/Кірова, 4/40,
) основний борг в сумі 119481
грн. 60 коп., 3% річних в розмірі 255 грн.
33коп., витрати по сплаті судового збору
за подання позовної заяви в розмірі
2394грн. 74 коп. та апеляційної скарги в
розмірі 1197 грн. 37 коп.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
К.І. Бойченко

Судді
Г.І.
Діброва

Л.Ф. Чернота