ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.2014 Справа № 920/93/14

за позовом: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Косівщина
Сумського району Сумської області

до відповідача: фірми «Олімп» у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю, м. Суми

про визнання права власності та
усунення перешкод у користуванні
приміщенням

Суддя Лиховид Б.І.

За участю секретаря судового засідання
М.О. Ейсмонт

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 особисто

від відповідача: Гмиря А.М.,
довіреність від 20.12.2013р.

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд визнати за ним право
власності на нежитлові приміщення,
розміщені на другому поверсі будівлі
«В» за адресою: АДРЕСА_1, а саме: №3
кабінет площею 11,5 кв.м.; №8 туалет
площею 1,1 кв.м.; №10 туалет площею 2,8 кв.м.;
№12 кабінет площею 7,4 кв.м.; №13 кабінет
площею 8,4 кв.м.; №14 кладова площею 5,9
кв.м.; № 15 коридор площею 5,3 кв.м.; №16
коридор площею 2,4 кв.м.; №19 кабінет
площею 9,5 кв.м.; №1 коридор загального
призначення площею 6,1 кв.м.; №2 кабінет
площею 14,5 кв.м.; №4 кабінет площею 17,2
кв.м.; №18 кладова площею 5,3 кв.м.; №17
коридор загального призначення площею
4,3 кв.м.; №1 коридор загального
призначення площею 9,67 кв.м.;

усунути перешкоди в користуванні
приміщеннями, що розміщені на другому
поверсі будівлі «В» за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: №3 кабінет площею 11,5
кв.м.; №8 туалет площею 1,1 кв.м.; №10
туалет площею 2,8 кв.м.; №12 кабінет
площею 7,4 кв.м.; №13 кабінет площею 8,4
кв.м.; №14 кладова площею 5,9 кв.м.; № 15
коридор площею 5,3 кв.м.; №16 коридор
площею 2,4 кв.м.; №19 кабінет площею 9,5
кв.м.; №1 коридор загального
призначення площею 6,1 кв.м.; №2 кабінет
площею 14,5 кв.м.; №4 кабінет площею 17,2
кв.м.; №18 кладова площею 5,3 кв.м.; №17
коридор загального призначення площею
4,3 кв.м.; №1 коридор загального
призначення площею 9,67 кв.м. з боку
відповідача, зобов'язавши його
звільнити зазначені приміщення.

Представник відповідача у судове
засідання 30.01.2014р. письмового відзиву
на позовну заяву не подав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні докази, суд
встановив:

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Сумської
області від 18.02.2009р. у справі №13/735-08 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
«Олімп» про стягнення 84674 грн. 00 коп.
було затверджено мирову угоду №б/н від
13.02.2009р., укладену між сторонами,
відповідно до п. 4 якої відповідач
гарантує, що вищезазначена
заборгованість в сумі 84674 грн. 00 коп.
буде погашена ним перед позивачем
шляхом передачі нерухомого майна, а
саме: приміщення розміщені на другому
поверсі будівлі «В» за адресою: АДРЕСА_1
в термін до 28.02.2009 року: №3 кабінет,
площею 11,5 кв.м.; №8 туалет площею 1,1 кв.м.;
№10 туалет площею 2,8 кв.м.; №12 кабінет
площею 7,4 кв.м.; №13 кабінет площею 8,4
кв.м.; №14 кладова площею 5,9 кв.м.; №15
коридор площею 5,3 кв.м.; №16 коридор
площею 2,4 кв.м.; №19 кабінет площею 9,5
кв.м.; №1 коридор загального
користування площею 6,1 кв.м.

Крім того, ухвалою господарського суду
Сумської області від 12.03.2009р. у справі
№13/104-09 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю фірми
«Олімп» про стягнення 71500 грн. 00 коп.
було затверджено мирову угоду № б/н від
02.03.2009р., укладену між сторонами,
відповідно до п. 3 якої відповідач
гарантує, що вищезазначена
заборгованість в сумі 71500 грн. 00 коп.
буде погашена перед позивачем шляхом
передачі нерухомого майна, а саме:
частини приміщень, розміщених на
другому поверсі будівлі «В» за адресою:
АДРЕСА_1 в термін до 20.03.2009р.: №2 кабінет
площею 14,5 квм.; №4 кабінет площею 17,2
кв.м.; №18 кладова площею 5,3 кв.м.; №17
коридор загального користування
площею 4,3 кв.м.; №1 коридор загального
користування №9,67 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
фактично не звільнив зазначені
нежитлові приміщення, не вивіз власні
речі, не надав доступу до приміщення, не
надав ключі від приміщення. Крім того,
як зазначає позивач, з боку відповідача
були поставлені під сумнів досягнута
домовленість та оспорюється право
власності на приміщення.

Позивач просить суд відповідно до умов
вищевказаних мирових угод визнати за
ним право власності на вищезазначені
нежитлові приміщення, розміщені на
другому поверсі будівлі «В» за адресою
м. Суми, вул. Першотравнева, 10.

Предметом спору у даній справі є
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна, а, отже, до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
норми Конституції України, Цивільного
кодексу України та інших законодавчих
актів, які регулюють спірні
правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції
України, норми якої є нормами прямої
дії, держава забезпечує захист прав
усіх суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Основного закону та ч.
1 ст. 321 Цивільного кодексу України
право власності є непорушним та ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Стаття 316 Цивільного кодексу України
визначає, що правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Позов про визнання права власності є
речово-правовим, вимоги котрого
звернені до суду, який повинен
підтвердити наявність у позивача права
власності на спірне майно.

Умовами задоволення позову про
визнання права власності на майно є
наявність у позивача доказів на
підтвердження в судовому порядку факту
приналежності йому спірного майна на
праві власності. Такими доказами
можуть бути правовстановлюючі
документи, а також будь-які інші докази,
що підтверджують приналежність
позивачу спірного майна.

Відтак, обов'язок доведення власником
свого права на майно покладається на
власника майна.

Згідно зі статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підтвердження обставин, на які
позивач посилається в обґрунтування
позовних вимог, останнім надано копії
мирових угод та ухвал про їх
затвердження, у яких визначено,
зокрема, що відповідач - Товариство з
обмеженою відповідальністю фірма
«Олімп» гарантує погашення
заборгованості перед позивачем -
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
шляхом передачі нерухомого майна.

З наданих позивачем документів не
вбачається приналежність йому
нерухомого майна, про визнання права
власності на яке заявлено позов.

Відтак, дослідивши наявні у справі
докази, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог про визнання права
власності, у зв'язку з їх
необґрунтованістю, а, отже, і про
усунення перешкод у користуванні
майном.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору
покласти на позивача.

Повне рішення складене 03.02.2014 р.

Суддя Б.І. Лиховид