КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р. Справа№ 5011-8/17593-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Сербіна А.О. -
представник за довіреністю від 23.12.2013
року;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інкомстрах»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 07.02.2013 року

у справі № 5011-8/17593-2012 (суддя Полякова
К.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»

до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інкомстрах»

про відшкодування шкоди в порядку
регресу у сумі 6 157, 92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
Компанія "Інкомстрах" про стягнення
суми сплаченого страхового
відшкодування у розмірі 6 157, 92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем, як страховиком виконано
умови договору страхування майнових
інтересів власника автомобіля і
виплачено страхувальнику, у зв'язку з
пошкодженням автомобіля при
дорожньо-транспортній пригоді суму
страхового відшкодування, внаслідок
чого до позивача в порядку ст. 1191
Цивільного кодексу України та ст. 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» перейшло право
вимоги (регресу) до осіб,
відповідальних за завдані збитки, яким
є відповідач, як особа, що застрахувала
цивільну відповідальність винної у
пригоді особи.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 07.02.2013 року у справі №
5011-8/17593-2012 (суддя - Полякова К. В.) позов
задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інкомстрах" на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" 5 157, 92 грн.
сплаченого страхового відшкодування
та 1 348, 13 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення місцевого
господарського суду та ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції не прийняв до
уваги посилання відповідача на
відсутність експертного висновку у
визначенні вартості відновлювального
ремонту транспортного засобу.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Стархова компанія «Інкомстрах» по
справі № 5011-8/17593-2012 передано на розгляд
судді Київського апеляційного
господарського суду Дідиченко М.А.

Розпорядженням в. о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
22.04.2013 року сформовано для розгляду
апеляційної скарги по справі №
5011-8/17593-2012 колегію суддів у складі
Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013 у справі
№ 5011-8/17593-2012 прийнято апеляційну скаргу
до провадження та призначено до
розгляду на 21.05.2013 року.

Представники сторін у судове засідання
21.05.2013 року не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.05.2013 року
відкладено розгляд справи до 11.06.2013
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013, у
зв'язку із перебуванням судді
Дідиченко М. А. у відпустці, справу №
5011-8/17593-2012 передано до розгляду колегії
суддів у складі: Шевченко Е. О. -
головуючий, Пономаренко Є.Ю., Руденко М.
А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 року
справу № 5011-8/17593-2012 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Шевченко Е. О. - головуючий, Пономаренко
Є.Ю., Руденко М. А.

У судовому засіданні 11.06.2013 року
представник відповідача надав
пояснення, якими підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 року
відкладено розгляд справи до 09.07.2013
року.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 року, у
зв'язку із перебуванням судді Шевченко
Е.О. у відпустці, справу № 5011-8/17593-2012
передано до розгляду колегії суддів у
складі: Дідиченко М.А. - головуюча,
Пономаренко Є.Ю., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 року
справу № 5011-8/17593-2012 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Дідиченко М.А. - головуюча, Пономаренко
Є.Ю., Руденко М. А.

Представник позивача у судовому
засіданні 09.07.2013 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив суд рішення місцевого суду
залишити без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 09.07.2013 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, однак через відділ
документального забезпечення суду
подав клопотання про здійснення
розгляду справи за його відсутності.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 року у
справі призначено судову
автотоварознавчу експертизу,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз та зупинено провадження у
справі.

28.10.2013 року до відділу документального
забезпечення суду надійшла справа №
5011-8/17593-2012 з повідомленням про
неможливість дати висновок у зв'язку із
тим, що сторони не надали фотографії
пошкодженого транспортного засобу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 року
поновлено провадження у справі та
призначено до розгляду на 19.11.2013 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 року, у
зв'язку із перебуванням судді Руденко
М.А. у відпустці, справу № 5011-8/17593-2012
передано до розгляду колегії суддів у
складі: Дідиченко М.А. - головуюча,
Пономаренко Є.Ю., Ткаченко Б.О.

Представник позивача у судове
засідання 19.11.2013 року не з'явився, однак
через загальний відділ
документального забезпечення суду
подав документи, зокрема фотографії
пошкодженого транспортного засобу, для
подальшого їх направлення до КНДІСЕ
для проведення судової експертизи.

Представник відповідача у судове
засідання 19.11.2013 року не з'явився, однак
через загальний відділ
документального забезпечення суду
подав клопотання про розгляд справи за
його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизи.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 року у
справі призначено судову
автотоварознавчу експертизу,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз та зупинено провадження у
справі.

20.12.2013 року до відділу документального
забезпечення суду надійшла справа №
5011-8/17593-2012 з висновком експерта № 13629/13-54
від 10.12.2013 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 року, у
зв'язку із перебуванням судді Ткаченка
Б.О. у відпустці, справу № 5011-8/17593-2012
передано до розгляду колегії суддів у
складі: Дідиченко М.А. - головуюча,
Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 року
поновлено провадження у справі та
призначено до розгляду на 28.01.2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 28.01.2014 року заперечував проти
доводів , викладених в апеляційній
скарзі та просив суд у її задоволенні
відмовити.

Представник відповідача у судове
засідання 28.01.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
21.04.2012 року в м. Донецьк по пр. Панфілова
біля буд. № 1, сталося ДТП, в результаті
якого зіткнулися транспортний засіб
марки "Lexus 460", державний номер АН 7711 НК,
що належить Шишацькому Є. Г. та
знаходився під керуванням Шишацького
Д. В. та транспортний засіб марки "Peugeot",
державний номер АН 3201 СВ, що знаходився
під керуванням Матвейчук Є. М.

Постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька № 3/0508/1658/2012 від 10.05.2012
року Шишацького Д. В. визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль "Peugeot ", державний номер АН 3201
СВ.

Пошкоджений автомобіль був
застрахований на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспортного засобу № 0162-а/11 ДоФ (ВР)
від 23.05.2011 року, укладеного між Закритим
акціонерним товариством «Страхова
компанія «АХА Україна» та гр. Матвейчук
Єлізаветою Миколаївною.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до акту виконаних робіт №
ОО-00001698 від 24.05.2012 року вартість
відновлюваного ремонту,транспортного
засобу марки «Peugeot» склала 6 512,32 грн.

07.05.2012 року позивачем на підставі
страхового акту № 2012/V|MOD03269|VESKO9830 від
03.05.2012 року було виплачено страхове
відшкодування у розмірі 6 157,92 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 19227.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України,
з урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Як свідчать матеріали справи, цивільна
відповідальність особи, яка на
законних підставах керувала
транспортним засобом «Lexus 460»,
державний номерний знак АН 7711 НК,
застрахована відповідачем згідно з
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/0356044, розмір франшизи
становить 1 000, 00 грн.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову
відповідальність осіб, які на законній
підставі користуються автомобілем
марки «Lexus 460», державний номерний знак
АН 7711 НК, застраховано відповідачем, що
підтверджується полісом № АА/0356044, то
саме відповідач зобов'язаний
відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу
в порядку регресу в межах ліміту
відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що до
правовідносин, які склалися між
позивачем та відповідачем
застосовуються положення Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Так, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції станом на момент
скоєння дорожньо-транспортної пригоди)
передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках: визначення
збитків або розміру відшкодування у
випадках, встановлених законом

Отже, чинним законодавством України
передбачено обов'язкове оцінення
шкоди, яка спричинена внаслідок ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" методичне регулювання оцінки
майна здійснюється у відповідних
нормативно-правових актах з оцінки
майна: положеннях (національних
стандартах) оцінки майна, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України, методиках та інших
нормативно-правових актах, які
розробляються з урахуванням вимог
положень (національних стандартів) і
затверджуються Кабінетом Міністрів
України або Фондом державного майна
України.

Згідно з п. 1.2. Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України від 24
листопада 2003 року № 142/5/2092 (надалі-
Методика) Методика встановлює механізм
оцінки (визначення вартості) колісних
транспортних засобів (далі - КТЗ), а
також вимоги до оформлення результатів
оцінки, оціночні процедури визначення
вартості КТЗ. Методи оцінки,
передбачені цією Методикою, можуть
використовуватися для оцінки
самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, тракторів і комбайнів на
колісних шасі, якщо вони не суперечать
тим положенням, які регламентують
оцінку цих видів транспорту.

Відповідно до п. 1.3. Методики вимоги
Методики є обов'язковими під час
проведення автотоварознавчих
експертиз та експертних досліджень
судовими експертами науково-дослідних
інститутів судових експертиз
Міністерства юстиції України,
експертами науково-дослідних
експертно-криміналістичних центрів
Міністерства внутрішніх справ України,
експертами інших державних установ,
суб'єктами господарювання, до
компетенції яких входить проведення
судових автотоварознавчих експертиз
та експертних досліджень, а також всіма
суб'єктами оціночної діяльності під
час оцінки КТЗ у випадках, передбачених
законодавством України або договорами
між суб'єктами цивільно-правових
відносин.

Згідно з підпунктами Д) та Е) п. 1.4.
Методики Методика застосовується з
метою: визначення матеріальних
збитків, завданих власнику в разі
пошкодження КТЗ; визначення вартості
відновлювального ремонту КТЗ.

Відповідно до п. 4.3. Методики за
результатами оцінки оцінювач складає
звіт про оцінку КТЗ. За результатом
оцінки, виконаної суб'єктом оціночної
діяльності - органом державної влади
або органом місцевого самоврядування
самостійно, складається акт оцінки КТЗ.
У разі проведення судової
автотоварознавчої експертизи за
результатами здійснення відповідних
досліджень експерт складає висновок
експерта. У разі виконання судовим
експертом відповідно до частини шостої
статті 13 Закону України "Про судову
експертизу" оцінки на договірних
засадах з питань, що становлять інтерес
для юридичних і фізичних осіб, він
складає висновок експертного
дослідження з урахуванням
особливостей його оформлення згідно із
законодавством.

Згідно з п. 4.4. Методики у звіті (акті)
або висновку експерта (експертного
дослідження) про оцінку КТЗ
зазначається така інформація:

а) повне найменування суб'єкта
оціночної діяльності, його
місцезнаходження, телефон (факс), номер
та термін дії сертифіката суб'єкта
оціночної діяльності;

б) дата надходження матеріалів для
оцінки і дата підписання звіту (акта),
висновку;

в) найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи, яка призначила (замовила) оцінку
КТЗ;

г) питання (завдання), що поставлені
перед оцінювачем (експертом) (мета
оцінки);

ґ) назва об'єкта (об'єктів),
представленого для оцінки;

д) найменування юридичної особи
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи), місцезнаходження (місце
проживання) власника майна та його
майнові права на КТЗ;

е) відомості про фізичну особу, що
здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище,
ім'я, по батькові, освіта, спеціальності
(загальна й оціночна за напрямом
програми базової підготовки), стаж
роботи за цими спеціальностями, учений
ступінь і вчене звання (за наявності),
номер, дата видачі кваліфікаційного
свідоцтва та посвідчення про
підвищення кваліфікації;

є) інформація, що має значення для
виконання оцінки, з посиланням на
джерела її отримання;

ж) клопотання оцінювача, експерта про
надання додаткових матеріалів,
результати їх розгляду (якщо це мало
місце);

з) перелік використаних довідкових
джерел інформації, літератури із
зазначенням основних бібліографічних
даних (найменування, автори, місце та
рік видання);

и) дані про час та місце проведення
огляду КТЗ оцінювачем (експертом);

і) відомості про осіб, які брали участь
в огляді об'єкта оцінки, якщо їх участь
обумовлена призначенням оцінки або
договором про виконання оцінки;

ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно
до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (технічного
паспорта) або з копій цих документів;

й) показання одометра (тахографа) КТЗ
або лічильника мотогодин (за
наявності);

к) результати візуального огляду щодо
відповідності (невідповідності)
номерів кузова, шасі, інших складових
частин записам у свідоцтві про
реєстрацію транспортного засобу
(технічному паспорті) або в інших
документах;

л) відомості про комплектність та
укомплектованість КТЗ;

м) відомості про склад оновлених
складників КТЗ, інформаційні ознаки
виконаного відновлювального ремонту,
інші обставини, які мають значення для
розв'язання поставлених питань;

н) відомості про виявлені під час
огляду дефекти, пошкодження, а також
обґрунтування засобів і обсягу
відновлювальних робіт з їх усунення чи
інших способів урахування дефектів;

о) перелік обмежень щодо застосування
результатів оцінки та припущення, у
межах яких проводилася оцінка;

п) викладення змісту використаних
методичних підходів, методів,
оціночних процедур та відповідних
розрахунків;

р) висновок про вартість майна або
висновок про результати
автотоварознавчої експертизи
(експертного дослідження);

с) додатки, які становлять невід'ємну
частину звіту (акта), висновку експерта
(експертного дослідження) про оцінку і
містять дані стосовно технічного стану
КТЗ (його складників), їх фотографічні
зображення і дані, що підтверджують
припущення та розрахунки. У додатках
також може бути графічна розгортка
побудови пошкодженого або
розукомплектованого КТЗ з
відображенням характеру пошкоджень
або протокол технічного огляду з
посиланням на характер і обсяг його
пошкодження.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи позивачем не було проведено
оцінку (визначення вартості) колісних
транспортних засобів і не було надано
суду звіту або висновку експерта про
оцінку вартості збитку, що є порушенням
діючого законодавства, і в зв'язку з чим
суд не має можливості дійти висновку
про дійсну вартість завданого збитку.

Враховуючи вказане, ухвалою від 19.11.2013
року Київським апеляційним
господарським судом була призначена
судова автотоварознавча експертиза
для встановлення розміру матеріальної
шкоди, що завдана володільцю
автомобіля «Peugeot», державний номер АН
3201 СВ внаслідок ДТП.

Відповідно до висновку
автотоварознавчої експертизи № 13629/13-54
від 10.12.2013 року, розмір матеріальної
шкоди, що завдана володільцю
автомобіля «Peugeot», державний номер АН
3201 СВ склала 7 659,65 грн.

Як передбачено п. 12.1. ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

Згідно із умовами полісу № АА/0356044 (а. с.
46), розмір франшизи становить 1 000,00 грн.,
у зв'язку із чим розмір страхового
відшкодування з урахуванням висновку
автотоварознавчої експертизи
становить 6 659, 65 грн.

Беручи до уваги, що позивачем
потерпілому сплачено страхове
відшкодування у меншому розмірі, ніж
встановлене висновком
автотоварознавчої експертизи,
зважаючи на відсутність клопотання про
вихід за межі позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що з
відповідача, на підставі ст. 1191 ЦКУ
України, підлягає стягненню страхове
відшкодування у сумі 5 157, 92 грн. (6 157, 92
грн. (сума виплаченого страхового
відшкодування) - 1 000, 00 грн. (франшиза)).

Враховуючи зазначене, колегія судді
приходить до висновку про
обґрунтованість часткового
задоволення судом першої інстанції
позовних вимог у сумі 5 157, 92 грн.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду міста Києва від
07.02.2013 року у справі № 5011-8/17593-2012
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Інкомстрах» на рішення
Господарського суду міста Києва від
07.02.2013 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 07.02.2013 року у справі №
5011-8/17593-2012 - без змін.

3. Матеріали справи № 5011-8/17593-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко