ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014' року Справа №
912/1867/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л.
(доповідача),

суддів: Пруднікова В.В., Сизько І.А.,

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Пац В.О. - представник,
довіреність № 14-333 від 16.03.12;

від відповідача: Волошина О.О.-
представник, довіреність № 07/01-88 від
19.12.13,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 05.12.2013р. у справі №912/1867/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до відкритого акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
"Кіровоградгаз", м.Кіровоград;

про стягнення 242 805грн.93 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 05.12.2013р. у
справі №912/1867/13 (суддя Змеул О.А..) позов
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі -
ПАТ"НАК"Нафтогаз України") задоволено
частково, з відкритого акціонерного
товариства (далі-ВАТ) по газопостачанню
та газифікації "Кіровоградгаз" на
користь позивача стягнуто пеню в сумі
101 169грн.14коп. та три проценти річних в
сумі 40 467грн.65коп., в решті в позові
відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд
виходив з обставин щодо порушення
відповідачем умов договору
купівлі-продажу природного газу в
частині своєчасної оплати його
вартості, а також з того, що зазначене
порушення не потягло за собою значні
збитки для позивача, заявлена до
стягнення сума пені надмірно велика
для відповідача, вказаний випадок є
винятковим і надає підстави для
зменшення пені до суми 101 169грн.14коп.;

- не погодившись з прийнятим рішенням,
ПАТ"НАК"Нафтогаз України" подало
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на неправильне застосування судом норм
матеріального права та на неповне
дослідження істотних обставин справи
просить це рішення скасувати в частині
зменшення пені на суму 101 169грн.14коп.,
прийняти в цій частини нове рішення та
стягнути з відповідача вказану суму;

- у поданій скарзі йдеться про те, що
в оскаржуваному рішенні в частині
зменшення пені господарський суд не
врахував жодного аргументу, доводу та
доказу позивача та не зазначив мотивів
такого неврахування, про те, що на
підставі ст.233 Господарського кодексу
України при зменшенні пені
господарський суд мав прийняти до
уваги не лише майнові, але й інші
інтереси сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, про те, що
ПАТ"НАК"Нафтогаз"" належить до
державного сектору економіки, є
об'єктом, який має стратегічне значення
для економіки та безпеки держави,
внаслідок недотримання та
несвоєчасного проведення розрахунків
за спожитий газ компанія змушена
залучати комерційні кредити за
ринковими відсотковими ставками, а
єдиним джерелом часткової компенсації
понесених нею втрат є стягнення з
боржників пені у розмірі,
передбаченому умовами договорів, про
те, що ст.83 Господарського
процесуального кодексу України не
містить конкретного переліку
виняткових випадків, у разі наявності
яких суд має право зменшувати розмір
неустойки і при зменшенні такого
розміру у даному спорі господарський
суд повинен був об'єктивно оцінювати,
чи є випадки, зазначені відповідачем у
відзиві на позов винятковими, виходячи
з інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання
та причин неналежного виконання, про
те, що з рішення суду незрозуміло, які
інтереси сторін вплинули на зменшення
пені, а також про те, що під час розгляду
справи господарським судом взагалі не
було з'ясовано, чи були заподіяні
позивачу збитки неналежним виконанням
зобов'язання та не було оцінено розмір
цих збитків;

- відповідач вважає рішення суду
обґрунтованим, просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення,
посилаючись на виконання зобов'язань
за договором купівлі-продажу
природного газу в повному обсязі на
момент подання позову, незначний
термін прострочення та виникнення
такого прострочення у зв'язку із
значною заборгованістю споживачів
природного газу Кіровоградської
області перед відповідачем за спожиті
обсяги газу.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню в силу
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.01.2011р. ПАТ"НАК"Нафтогаз України"
(постачальником) та ВАТ по
газопостачанню та газифікації
"Кіровоградгаз" (покупцем) укладено
договір №14/163/11, на підставі якого
постачальник зобов'язався передати
покупцеві у 2011 році імпортований
природний газ для
виробничо-технологічних витрат та
нормових втрат покупця, а покупець -
прийняти і оплатити вартість цього
газу.

Відповідно до п.п.3.5, 3.6 договору
приймання-передача газу, поставленого
у відповідному місяці, оформлюється
актами приймання-передачі газу. Акти є
підставою для остаточних розрахунків.

Згідно з п.5.1 договору остаточний
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 15 числа місяця,
наступного за місяцем поставки.

П.6.2 договору встановлена
відповідальність покупця за
несвоєчасну оплату газу у строки,
зазначені в п.5.1 договору у вигляді
сплати пені в розмірі не більше
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення.

П.3 додаткової угоди №5 від 30.09.2011р. до
договору строк поставки газу визначено
з 01.01.2011 по 31.12.2012р. включно.

На виконання умов договору в грудні
2012р. позивач поставив відповідачу
природний газ на загальну суму 7 358
218грн. 42коп., що підтверджується актом
приймання-передачі газу, підписаним
представниками сторін.

За отриманий в грудні 2012р. природний
газ відповідач перерахував на рахунок
позивача 06.03.2013р. грошові кошти в сумі 1
947 542грн.75коп. та 29.03.2013р. - грошові кошти
в сумі 5 410 675грн.67коп.

У зв'язку з порушенням відповідачем
строків оплати вартості отриманого
природного газу позивачем, за період з
16.01. по 29.03.2013р. нарахована пеня в сумі 202
338грн.27коп. та три проценти річних в
сумі 40 467грн.65коп.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.714 Цивільного
кодексу України за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання не допускається.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ст.611 названого Кодексу у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 Кодексу боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Щодо досліджуваної справи, то з
урахуванням положень наведених норм та
вищезазначених фактичних обставин
справи господарським судом зроблено
правильний висновок про
обґрунтованість позовних вимог та
визнання їх такими, що підлягають
задоволенню в частині стягнення з
відповідача 40 467грн.65коп. трьох
процентів річних.

Одночасно слід зазначити, що ст.83
Господарського процесуального кодексу
України господарському суду надано
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотне значення можуть мати
обставини, які стосуються ступеня
виконання зобов'язання, причин
невиконання або неналежного виконання,
незначного прострочення у виконанні
зобов'язання, негайного добровільного
усунення винною стороною порушення та
його наслідків, тощо.

У відзиві на позовну заяву від 05.12.2013р.
№07/144 відповідач звернувся до
господарського суду з клопотанням про
зменшення пені до 20 233грн.83коп., які
складають 10 процентів від заявленої
позивачем суми.

Зменшуючи суму пред'явленої до
стягнення пені до 101 169грн.14коп.,
господарський суд ґрунтовно дослідив
обставини, на які послався відповідач
і цілком правомірно визначив їх
істотними в розумінні наведених вище
законодавчих норм.

Так, підприємство відповідача вже
тривалий час перебуває в скрутному
матеріальному становищі, що зумовило
зміну режиму праці. З урахуванням
фактичного погіршення
фінансово-економічного стану
товариства, відсутністю джерел
наповнення фонду заробітної плати, з
метою недопущення виникнення простоїв
чи повної зупинки підприємства,
забезпечення безаварійного та
безперебійного газопостачання
споживачів області, дотримання вимог
безпечної експлуатації газового
господарства за погодженням профкому
та працівників на період з 15.05.2013 по
09.09.2013 включно було змінено режим
роботи для всіх працівників
ВАТ"Кіровоградгаз", за винятком тих, що
працюють за добовими змінами, на
чотириденний із встановленням
неробочого дня п'ятниці.

Згідно з інформацією відповідача щодо
розміру боргів споживачів природного
газу по ВАТ "Кіровоградгаз" станом на
01.11.2013 загальний розмір боргів
споживачів природного газу становить 42
350 771грн.36коп., що є значною для
відповідача сумою. При цьому, станом
на 01.02.2013 заборгованість становила 76 426
775грн.37коп., а станом на 01.03.2013 - 79 031
810грн.94коп.. Наявність вказаної
заборгованості споживачів природного
газу свідчить про перебування
підприємства в скрутному
матеріальному становищі як на момент
настання терміну виконання
відповідачем свого обов'язку щодо
оплати газу, так і на момент розгляду
справи.

В період з 01.01.2013 по 05.12.2013 відповідачем
укладено 990 угод про погашення
заборго-ваності за надані послуги з
газопостачання на суму 1 200 808грн. 98 коп.,
що підтверджено реєстром угод про
погашення заборгованості за надані
послуги з газопостачання, укладених з
фізичними особами у 2013 р..

Згідно з довідкою від 05.12.2013р.
відповідачем подано 246 позовних заяв
на суму 338 929грн.58 коп., що свідчить
про вжиття заходів з метою отримання
коштів від боржників, а також проведено
роботу по припиненню газопостачання 1688
абонентам з загальною сумою
заборгованості 1 622 502грн. 96 коп..

Отже, господарським судом правильно
враховані обставини щодо ступеню
виконання відповідачем зобов'язань за
договором, які виконані повністю, щодо
незначного періоду прострочення
відповідачем виконання зобов'язання,
те, що причиною неналежного виконання
зобов'язань є несвоєчасність оплати
спожитого газу населенням,
підприємствами, установами та
організаціями, а також щодо вжиття
відповідачем всіх можливих заходів для
погашення заборгованості перед
позивачем (добросовісна поведінка
відповідача).

Таким чином, при частковому
задоволенні позовних вимог по
стягненню пені господарський суд вірно
зазначив, що порушення зобов'язання
відповідачем за договором №14/163/11 від
31.01.2011р. не призвело до значних збитків
для позивача, заявлена до стягнення
сума пені надмірно велика для
відповідача та зменшив суму пені, яка
підлягає стягненню з останнього до 101
169грн.14коп.

З огляду на викладене, рішення
місцевого господарського суду
відповідає фактичним обставинам
справи, вимогам чинного законодавства,
підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника стосовно неприйняття
до уваги господарським судом при
зменшенні пені аргументів, доказів та
взагалі інтересів компанії визнані
колегією суддів необґрунтованими,
оскільки оцінка майнового стану
сторін, наданих ними доказів та їх
інтересів в повній мірі знайшла своє
відображення в позиції господарського
суду, на підставі якої сума пені
зменшена саме до 50 процентів від
заявленої до стягнення.

Керуючись ст.ст. 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду
Кіровоградської області від 05.12.2013р. у
справі №912/1867/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий
І.Л.Кузнецова

Суддя
І.А.Сизько

Суддя
В.В.Прудніков

Повна постанова
складена 10.02.2014р