Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
________________________________________________
Тел. 698-166, факс 77-44-62
РІШЕННЯ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 927/1558/13

Позивач: Дочірня компанія "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", , вул. Шолуденко, 1, м. Київ, 04116

Відповідач: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ніжин
Тепло Мережі",

, вул. Глібова, 1, м. Ніжин,
Чернігівська область, 16600

Предмет спору: про стягнення 904518,14 грн.

Суддя Белов С.В.

Представники сторін:

Від позивача: Іванов П.О., довіреність №
47/10 від 30.12.2013 року, головний
юрисконсульт відділу представництва
інтересів компанії в судах управління
правового забезпечення
претензійно-позовної роботи
Юридичного департаменту ДК "Газ
України" (після перерви не з'явився).

Від відповідача: Тіток Д.О., довіреність
№ 07-06/13-03 від 07.06.2013 року, представник
ТОВ "НіжинТеплоМережі" (після перерви
не з'явився).

В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст.
77 Господарського процесуального
кодексу України оголошувалась перерва
з 30.01.2014 року по 04.02.2014 року. Рішення
приймається після оголошеної перерви.

Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" подано позов до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
про стягнення 904518,14 грн. (574962,87 грн.
боргу, 207854,15 грн. пені, 84156,96 грн.
інфляційних нарахувань, 37544,16 грн. трьох
відсотків річних).

В судовому засіданні 17 грудня 2013 року
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву, в якому просив суд
зменшити нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 17 грудня 2013
року розгляд справи було відкладено, у
зв'язку з неявкою представника
позивача в судове засідання.

Представник позивача в судовому
засіданні 25 грудня 2013 року виклав
позовні вимоги.

17 січня 2014 року від позивача надійшла
заява про збільшення розміру позовних
вимог, в якій позивач просить стягнути
з відповідача 574962,87 грн. боргу, 207854,15
грн. пені, 84156,96 грн. інфляційних
нарахувань, 73616,59 грн. трьох відсотків
річних.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, господарський суд
встановив.

Клопотання про залучення документів до
матеріалів справи, підлягають
задоволенню, відповідно до ст. 22 ГПК
України.

Заява позивача про збільшення розміру
позовних вимог, підлягає розгляду по
суті, оскільки такі дії не суперечать
законодавству та не порушують чиї -
небудь права та охоронювані законом
інтереси.

20 грудня 2010 року між Дочірньою
компанією "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (Позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ніжин
Тепло Мережі" (Відповідач) було
укладено договір № 06/10-2177 БО-39 про
закупівлю природного газу за державні
кошти.

Відповідно до пункту 1.1. Договору,
Позивач взяв на себе зобов'язання
поставити Відповідачу імпортований
природний газ, а Відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
природний газ на умовах зазначеного
Договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено обсяг
постачання газу, у відповідності до
якого передбачено, що постачальник
передає покупцеві в період з 01 січня 2011
року по 31 грудня 2011 року природний газ з
урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 5185 тис. куб.
м.

Пунктом 3.1. Договору сторонами
визначено ціну газу.

У відповідності до п. 4.1. Договору,
розрахунки проводяться шляхом
поетапної оплати у такому порядку:
перша оплата в розмірі 34 відсотки від
вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу проводиться не
пізніше 10 числа місяця поставки;
подальші оплати проводяться плановими
платежами по 33 % від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу до 20 та 30 (31) числа
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично спожиті обсяги газу
здійснюється на підставі акта
приймання - передачі газу до 10 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

28 січня 2011 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до Договору. Крім
того, сторонами укладено додаткові
угоди до Договору: додаткову угоду № 2
від 04 квітня 2011 року, додаткову угоду №
3 від 11 липня 2011 року; додаткову угоду №
4 від 30 серпня 2011 року, додаткову угоду
№ 5 від 03 жовтня 2011 року, якими внесено
зміни до зазначеного вище Договору.

На виконання умов Договору, позивач
передав відповідачу протягом січня -
вересня 2011 року, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 9791962,87
грн., що підтверджується актами прийому
- передачі природного газу, що
підписані сторонами та копії яких
додано до матеріалів справи.

У відповідності зі ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідач свої зобов'язання щодо
оплати отриманого природного газу в
повному обсязі не виконав. У зв'язку з
чим за відповідачем утворилась
заборгованість у розмірі 574962,87 грн.

Будь-які документи, які б спростовували
зазначений факт, відповідачем суду не
надано.

Враховуючи вищенаведене, вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
боргу у розмірі 574962,87 грн. є
обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 207854,15 грн. за
прострочку виконання зобов'язання за
період з 11.02.2011 року по 11.03.2012 року.

Згідно ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язань за
договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Виходячи із
змісту п. 1 ст. 230 та п. 4 ст. 231
Господарського кодексу України у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), розмір якої може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання.

Пунктом 7.3.1. Договору сторони
передбачили, що у разі порушення
Покупцем умов п. 4.1. Договору, Покупець
зобов'язався (крім суми заборгованості)
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
мораторій на задоволення вимог
кредиторів вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство. Протягом дії мораторію,
зокрема, не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань.

Верховний Суд України у постанові від
18.12.2012 року про перегляд постанови ВГСУ
від 21.02.2012 р. у справі № 5/34-09 за позовом
дочірньої компанії „Укртрансгаз"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" до ПАТ по
газопостачанню та газифікації
„Вінницягаз" зазначив, що вищенаведена
норма закону визначає проміжок часу,
протягом якого не нараховується штраф
і пеня, та цей проміжок часу лише
відповідає строку дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів і ніяк не
пов'язаний з поняттям мораторію. За
змістом зазначеної норми боржник
повинен виконувати зобов'язання, що
виникли після виникнення мораторію,
але пеня та штраф за їх невиконання або
неналежне виконання не нараховуються,
за винятком випадків, встановлених
спеціальними нормами законодавства.
Таким чином, Верховний Суд України
зазначив, що суд касаційної інстанції
дійшов передчасного висновку про
обґрунтованість стягнення пені та 7 %
штрафу за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань під час
дії мораторію на задоволення вимог
кредиторів. Як було зазначено у
постанові, касаційна скарга подавалась
з підстави неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права (п.1 ч.1
ст.111-16 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
обираючи при прийнятті рішення правову
норму, що підлягатиме застосуванню до
спірних правовідносин, господарський
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, які викладені
у рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 ч. 1 ст. 111-16 Господарського
процесуального кодексу України.

Провадження у справі № 9/63б про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
порушено 21.07.2008 року за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Телемост". 04.02.2013 року
вказана заява була залишена без
розгляду. Одночасно з порушенням
провадження у даній справі був
введений мораторій на задоволення
вимог кредиторів. Отже мораторій діяв з
21.07.2008 року по 04.02.2013 року.

Провадження у справі № 927/184/13-г про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
порушено 19.02.2013 року за заявою Фізичної
особи - підприємця Коленченко
Олександра Олександровича. Ухвалою
господарського суду у справі № 927/184/13-г
від 19.02.2013 року введено мораторій. Отже
дія мораторію почалась з 19.02.2013 року. До
цього часу провадження у справі про
банкрутство триває.

Таким чином, період між двома справами
про банкрутство, коли не діяв
мораторій, становить п'ятнадцять днів:
з 04.02.2013 року по 18.02.2013 року (включно).

Згідно наданого позивачем розрахунку
вбачається, що позивач просить
стягнути пеню за період з 11.02.2011 року по
11.03.2012 року (період дії мораторію).

На підставі викладеного вище, у зв'язку
з дією мораторію у період з 11.02.2011 року
по 11.03.2012 року, у вимозі щодо стягнення
пені в розмірі 207854,15 грн. за прострочку
виконання зобов'язання за період з
11.02.2011 року по 11.03.2012 року, має бути
відмовлено повністю.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача інфляційні нарахування у
розмірі 84156,96 грн. за період з лютого 2011
року по жовтень 2013 року, а також 73616,59
грн. трьох відсотків річних за період з
11.02.2011 року по 11.01.2014 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(редакція від 14.05.1992 року) мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство.
Протягом дії мораторію, зокрема, не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань.

У відповідності ж до ст. 19 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (редакція від
22.12.2011 року), протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо.

Провадження у справі № 927/184/13-г про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі",
порушено 19.02.2013 року за Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 22.12.2011 року, у зв'язку з чим
у суду відсутні підстави для
задоволення вимог позивача щодо
стягнення інфляційних нарахувань за
період з 19.02.2013 року по жовтень 2013 року
та трьох відсотків річних за період з
19.02.2013 року по 29.11.2013 року.

Таким чином, вимога позивача щодо
стягнення інфляційних нарахувань у
розмірі 84156,96 грн. за період з лютого 2011
року по жовтень 2013 року, може бути
задоволена за період з лютого 2011 року
по 18.02.2013 року. Інфляційні нарахування
за період з лютого 2011 року по 18.02.2013 року
становлять 86456,82 грн. У зв'язку з тим, що
суд не може виходити за межі заявлених
позовних вимог, вимога щодо стягнення
інфляційних нарахувань підлягає
задоволенню в сумі 84156,96 грн.

Вимога позивача щодо стягнення 73616,59
грн. трьох відсотків річних за період з
11.02.2011 року по 11.01.2014 року підлягає
частковому задоволенню, за період з
11.02.2011 року по 18.02.2013 року у розмірі 58181,03
грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача судовий збір
пропорційно задоволеним вимогам, у
розмірі 14346,16 грн.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного
кодексу України ст.ст. 22, 33, 34, 35, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
(вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська
область, 16600, ) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, 1, м.
Київ, 04116, ) 574962,87 грн.
основного боргу, 84156,96 грн. інфляційних
нарахувань, 58181,03 грн. 3 % річних.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"
(вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська
область, 16600, ) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, 1, м.
Київ, 04116, ) 14346,16 грн.
судового збору.

4.В решті позову відмовити.

5.Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Белов С.В.