КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. Справа№ 925/1623/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача - не з'явились,

від відповідача -не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
комунального підприємства "Інститут
розвитку міста" №307 від 09.12.2013

на рішення господарського суду
Черкаської області від 26.11.2013

у справі №925/1623/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Корпорація
Черкасиспецбуд", м. Черкаси

до комунального підприємства "Інститут
розвитку міста", м. Черкаси

про стягнення упущеної вигоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 26.11.2013 (суддя
Єфименко В.В.) задоволено позов ТОВ
"Корпорація Черкасиспецбуд" та
стягнуто з КП "Інститут розвитку міста"
4589грн. упущеної вигоди на підставі ч. 4
ст. 849 ЦК України, в зв'язку з
розірванням відповідачем договору
підряду №130425 від 01.07.2013. Суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, оскільки дії відповідача, а саме
безпідставне розірвання договору в
односторонньому порядку, стали
підставою позбавлення позивача
можливості отримати прибуток та
позивач довів той факт, що він
гарантовано отримав би 4589 грн. вигоди
(прибутку) у разі, якщо б його право не
було порушено відповідачем.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач просив його скасувати, в
задоволенні позову відмовити. Апелянт
вважає, що за відсутності протиправної
поведінки відповідача, у позивача
відсутні правові підстави для
стягнення упущеної вигоди, яка до того
ж, на думку відповідача, не доведена
позивачем.

Представники сторін в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
час і місце розгляду апеляційної
скарги повідомлені належними чином (в
справі наявні повідомлення про
вручення поштового відправлення).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представників сторін не перешкоджає
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів апеляційного господарського
суду враховує наступне.

01.07.2013 між сторонами укладено договір
підряду №130425, відповідно до умов якого
субпідрядник (позивач) зобов'язувався
виконати роботи по об'єкту
"Реконструкція системи опалення клубу
юних моряків з флотилією за адресою:
бульвар Шевченка, 298 в м. Черкаси", в
обсязі, передбаченому, проектно
кошторисною документацією (договірна
ціна, локальні кошториси, відомість
ресурсів), що додаються до договору та є
його невід'ємною частиною, а
відповідач (генпідрядник) зобов?язався
вчасно розраховуватись за виконані
роботи (а.с.11-14).

Відповідно до п. 4.1. договору на початку
робіт, згідно Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.10.2006 №1404,
генпідрядник перераховує
субпідряднику попередню оплату в
розмірі вартості матеріалів,
конструкцій та виробів, в сумі
245810грн.40коп., в тому числі ПДВ (20%)
40968грн.40коп., які субпідрядник
зобов'язується використати на
придбання необхідних для виконання
робіт матеріалів, конструкцій та
виробів протягом 3 (трьох) місяців з
моменту отримання цих коштів.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що
субпідрядник зобов'язаний розпочати
роботи за договором протягом 3 (трьох)
календарних днів з моменту отримання
ним на свій розрахунковий рахунок
попередньої оплати.

Доказів попередньої оплати
відповідачем позивачу після
підписання договору, суду не надано.

Строк дії договору до 20.12.2013 (п.11.1
договору).

З матеріалів справи вбачається, що
11.09.2013 відповідач надіслав позивачу
лист, в якому повідомив про розірвання
договору на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК
України.

Судом першої інстанції, в судовому
засіданні, встановлено, що представник
відповідача підтверджуючи факт
розірвання договору пояснив, що
генпідрядник знайшов нового
субпідряника. На час розгляду справи
підрядні роботи на об?єкті не виконані
через те, що угода з новим
субпідрядником не погоджена в
Держказначействі.

В свою чергу представник позивача
пояснив суду першої інстанції, що
позивач погодився на пропозицію
відповідача розірвати договір,
оскільки відшкодування збитків прямо
передбачено ст.849 ЦК України.

Враховуючи викладене, позивач
звернувся з позовом про стягнення з
відповідача упущеної вигоди в сумі
4589грн.

Згідно частини чотири статті 849 ЦК
України замовник має право у будь-який
час до закінчення роботи відмовитись
від договору підряду, виплативши
підряднику плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

Частина 4 ст. 849 ЦК України встановлює
право замовника відмовитись від
договору підряду і без порушень з боку
підрядника. Не вимагається взагалі
ніяких причин для реалізації цього
права замовником, але є необхідним
дотримання певних умов: 1) така відмова
можлива до закінчення виконання робіт;
2) вже виконанні підрядником роботи
підлягають повній оплаті; 3)
відшкодувати підряднику збитки,
спричиненні розірванням договору, як
реальні, так і упущену вигоду.

Судом встановлено, що відповідач не
виконав своїх зобов?язань по
здійсненню попередньої оплати.
Підрядні роботи на об?єкті позивач
взагалі не розпочинав через
відсутність попередньої оплати.
Сторони розірвали договір за
ініціативою замовника (відповідача) на
підставі ч.4 ст.849 ЦК України.

Доказом того факту, що позивач міг
реально отримати прибуток, в разі
виконання відповідачем своїх
зобов'язань свідчить договір підряду з
додатками (п.1.1), який був укладений між
сторонами, набрав чинності з моменту
його підписання повноважними особами
та скріплений печатками сторін (а.с.15-16).

Так, відповідно до умов договору
позивач міг би отримати вигоду якби
відповідач дотримався умов договору.
Позивач у випадку належного виконання
договору зі сторони відповідача міг би
отримати прибуток у сумі 4589грн. згідно
договірної ціни, яка є невід'ємною
частиною договору (т. 1, а.с. 15-16).

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України
відшкодування збитків є одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів. Відшкодування збитків як
санкція може бути застосовано в усіх
випадках порушення цивільно-правових
зобов'язань, коли внаслідок такого
порушення потерпіла сторона несе
збитки.

За приписами ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) учасник
господарських, відносин, який
порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо
здійснення господарської діяльності,
повинен відшкодувати завдані цим
збитки суб'єкту, права або законні
інтереси якого порушено.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення, включає,
зокрема: неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною.

За викладених обставин, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог, оскільки
якщо б право позивача не було порушено
відповідачем, через неналежне
виконання зобов??язань за вказаним
договором, позивач отримав би 4589 грн.
вигоди (прибутку). Безпідставне ж
розірвання договору в
односторонньому порядку, з підстав
того, що відповідач знайшов нового
субпідрядника, позбавила позивача
можливості отримати прибуток.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги. Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на фактичних обставинах та
матеріалах справи, прийняте відповідно
до норм чинного законодавства, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Черкаської області від 26.11.2013 у справі
№925/1623/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу комунального підприємства
"Інститут розвитку міста" - без
задоволення.

2. Справу № 925/1623/13 повернути
господарському суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко