ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" лютого 2014 р.Справа № 916/3505/13

За позовом: Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

До відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 6000 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Масін В.В., представник за
довіреністю

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Одеське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою, в
якій просить суд стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 штраф у сумі 3000
грн. та пеню у сумі 3000 грн.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву та витребувані судом
документи не надав, відповідач свого
права на захист не використав, хоч і
повідомлявся про час та місце
проведення судового засідання
належним чином шляхом надіслання ухвал
суду на юридичну адресу. За наведених
обставин, суд вважає можливим
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

25.12.2012р. адміністративною колегією
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, за результатами розгляду
справи № 156-02/2012 про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, завірені копії якої
наявні у матеріалах справи (а.с.34-237),
прийнято рішення № 158-рш., яким визнано,
що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
вчинено порушення, передбачене п. 1 ст.50,
яке кваліфікується за п.4 ч.2 ст.6 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді
антиконкурентних узгоджених дій, що
призвело до спотворення результатів
відкритих торгів на закупівлю послуг
громадського харчування (послуг з
організації харчування дітей в МДОСК
„Вікторія"), що проводилися
Управлінням освіти та науки Одеської
міської ради у 2012р., у зв'язку з чим
накладено на відповідача штраф у
розмірі 3000 грн.

Рішення Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.12.2012р. № 158-рш супровідним листом від
26.12.2012р. №4749-02/2012 (а.с.11) було надіслано
на реєстраційну адресу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, однак
повернулось на адресу позивача без
вручення адресату, з відміткою
поштової організації про повернення
поштової кореспонденції „у зв'язку з
закінченням терміну зберігання" (копія
конверту а.с.12). Після цього, на підставі
положень ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
інформація про прийняте рішення
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 25.12.2012р. № 158-рш була
оприлюднена у випуску газети
„Советское Принестровье" № 38 (11116) від
18.05.2013р. (копія сторінки газети а.с.231).

Тобто, у розумінні положень ст. 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", рішення Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.12.2012р. № 158-рш вважалось врученим
відповідачу через 10 днів з дати
опублікування, та стягнутий на його
підставі штраф підлягав сплаті у
двомісячний термін, тобто у строк не
пізніше 28.07.2013р.

Між тим, як вбачається з пояснень
представника позивача, у встановлений
строк рішення Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.12.2012р. № 158-рш штраф відповідачем не
сплачено. При цьому, доказів оскарження
такого рішення відповідачем в порядку
ст. 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" матеріали
справи не містять.

Вищевикладене засвідчує те, що рішення
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 25.12.2012р. № 158-рш є чинним та
таким, що не виконано відповідачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України
„Про захист економічної конкуренції",
за кожний день прострочення сплати
штрафу стягується пеня у розмірі
півтора відсотка від суми штрафу.
Розмір пені не може перевищувати
розміру штрафу, накладеного
відповідним рішенням органу
Антимонопольного комітету України.

У зв'язку з простроченням сплати
штрафу, позивачем здійснено розрахунок
пені, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції". Так, відповідно до даних
такого розрахунку за відповідачем
рахується 3000 грн. штрафу та 3000грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем чинного
рішення Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.12.2012р. №158-рш та направлені на
стягнення з відповідача 3000 грн. штрафу
та 3000 грн. пені.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши норми
чинного законодавства, дійшов
наступних висновків.

Згідно положень ст.1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про
Антимонопольний комітет України"
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що за результатами
розгляду справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції органи Антимонопольного
комітету України приймають рішення,
зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
рішення (витяг з нього за вилученням
інформації з обмеженим доступом, а
також визначеної відповідним
державним уповноваженим
Антимонопольного комітету України,
головою територіального відділення
Антимонопольного комітету України
інформації, розголошення якої може
завдати шкоди інтересам інших осіб, які
брали участь у справі), розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень надається для виконання
шляхом надсилання або вручення під
розписку чи доведення до відома в інший
спосіб. У разі, якщо вручити рішення,
розпорядження, немає можливості,
зокрема внаслідок: відсутності
фізичної особи за останнім відомим
місцем проживання (місцем реєстрації);
відсутності посадових осіб чи
уповноважених представників суб'єкта
господарювання, органу
адміністративно-господарського
управління та контролю за відповідною
юридичною адресою, - рішення,
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України
вважається таким, що вручене
відповідачу, через десять днів з дня
оприлюднення інформації про прийняте
рішення, розпорядження в офіційному
друкованому органі (газета Верховної
Ради України "Голос України", газета
Кабінету Міністрів України "Урядовий
кур'єр", "Офіційний вісник України",
друковані видання відповідної
обласної ради за останнім відомим
місцем проживання чи місцем
реєстрації, юридичної адреси
відповідача).

Крім того згідно до ч. 2, 3 ст. 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.
Особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Приймаючи до уваги те, що направлене на
адресу відповідача рішення позивача не
було отримано та повернулось з
відміткою поштової організації про
повернення поштової кореспонденції „у
зв'язку з закінченням терміну
зберігання", подальші дії позивача,
направлені на опублікування такого
рішення у спеціальному друкованому
органі були правомірними. У зв'язку з
цим, рішення Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.12.2012р. № 158-рш вважалось врученим
відповідачу через 10 днів з дати
опублікування, та стягнутий на його
підставі штраф підлягав сплаті у
двомісячний термін, тобто у строк не
пізніше 28.07.2013р.

За викладених обставин, на думку суду,
позовні вимоги у справі про стягнення
штрафу у сумі 3000 грн. на підставі
чинного рішення є законними,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами, такими, що підлягають
задоволенню судом.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України
„Про захист економічної конкуренції",
за кожний день прострочення сплати
штрафу стягується пеня у розмірі
півтора відсотка від суми штрафу.
Розмір пені не може перевищувати
розміру штрафу, накладеного
відповідним рішенням органу
Антимонопольного комітету України.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем 3000 грн. пені,
вважає його вірним, а вимоги про її
стягнення правомірними .

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позовні Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України у
справі підлягають задоволенню зі
стягненням з відповідача 3000 грн. штрафу
та 3000 грн. пені.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати у справі по сплаті
судового збору у сумі 1720,50 грн.
покладаються на відповідача, та
підлягають стягненню до Державного
бюджету.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету на рахунок ГУДКСУ у
Білгород-Дністровському районі
Одеській області (код 37894104, р/р 0083,
МФО 828011, код бюджетної класифікації
21081100 вид платежу „Адміністративні
штрафи та інші санкції" символ банку 106
Державний бюджет) штраф в сумі 3000 (три
тисячі) грн. та 3000 (три тисячі) грн. пені.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України (р/р 3008, одержувач
ГУДКС України в Одеській області, , банк одержувача ГУДКС
України в Одеській області, МФО 828011, код
бюджетної класифікації 22030001, код
ЄДРПОУ господарського суду Одеської
області 03499997) 1720 (тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп. судового збору.

Повний текст рішення складено 13 лютого
2014 року.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Д'яченко Т.Г.