ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" лютого 2014 р.Справа № 924/1619/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Танасюк О.Є., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" м. Волочиськ,
Хмельницька область

до 1) Приватного підприємства "Влад-2011",
с. Кургани, Острозький р-н, Рівненської
обл.

2) Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" с. Шпичинці, Хмельницький р-н,
Хмельницької обл.

про стягнення солідарно грошових
коштів в сумі 31436,08 грн., з яких: 23161,46 грн.
- основний борг, 902,83 грн. - пеня, 206,43 грн. -
3% річних, 7165,36 грн. - штраф

Представники сторін:

позивач: Бундз Т.В. - представник на
підставі довіреності від 14.08.2013 р.;

відповідач-1: не з'явився;

відповідач-2: не з'явився.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення згідно
ст. 85 ГПК України.

Суть спору: позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідачів солідарно грошові кошти в
сумі 31443,61 грн., з яких: 23161,46грн. -
основний борг, 908,95грн. - пеня, 7165,36грн. -
штраф, 207,84грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем-1 (ПП "Влад-2011") умов
договору поставки № 69-05/13 ЛР від 29.05.2013
р., Додатку № 1 до договору поставки
щодо оплати поставленого товару. Крім
того зазначає, що відповідач-2 (ВСК
"Шпичинці") за договором поруки № 69-05/13
ЛР ПР від 19.06.2013 р. поручився перед
позивачем за виконання зобов'язань
відповідача 1 (ДП "Влад-2011"), що виникли з
договору поставки № 69-05/13 ЛР від 29.05.2013
р. У зв'язку з невиконанням
відповідачем-1 зобов'язань за договором
поставки № 69-05/13 ЛР від 29.05.2013 р. позивач
на підставі ст. 553 ЦК України вважає
відповідачів солідарними
відповідачами, тому просить стягнути з
них заборгованість та штрафні санкції
солідарно.

Представник відповідача-1 - ПП "Влад-2011"
в судове засідання не з'явився, проте у
письмовому відзиві на позов від 03.02.2014
р. позовні вимоги визнає частково та
зазначає, що частина боргу в розмірі
5500,00 грн. була сплачена ще до порушення
провадження у справі. За таких
обставин, просить суд в стягненні
частини сплаченого боргу в сумі 5500,00
грн. відмовити та провести розподіл
витрат пропорційно до розміру
задоволених вимог.

Представник позивача в судовому
засіданні спростував твердження
представника відповідача-1 щодо
безпідставного стягнення 5500,00 грн., які
були сплачені до порушення провадження
у справі та зазначив, що вказана сума
позивачем до стягнення не заявлялася.
Крім того, представник позивача подав
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій просить стягнути солідарно з
відповідачів грошові кошти в сумі 31436,08
грн., з яких: 23161,46 грн. - основний борг,
902,83 грн. - пеня, 206,43 грн. - 3% річних, 7165,36
грн. - штраф.

Відповідно до вимог ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, зменшення позовних вимог
приймається судом.

Відповідач-2 повноважного представника
в судове засідання не направив,
витребуваних судом доказів не подав.
Ухвала, яка направлялася на адресу
відповідача-2 повернулася до суду із
відміткою відділення поштового зв'язку
про те, що згідно довідки з сільської
ради, підприємство на території села
відсутнє.

Судом враховується, що відповідно до
ст. 64 ГПК України ухвали надсилаються
сторонам за адресою місцезнаходження
(місця проживання) сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала вручена
їм належним чином. Аналогічна позиція
викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.11р. „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Так, судом вжито всіх передбачених ГПК
України заходів щодо належного
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, а також з
огляду на обмеженість строків
вирішення даного спору, суд доходить
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами
відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" - зареєстроване як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа та внесене до ЄДРПОУ, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 22.11.2013 р.

Приватне підприємство "Влад-2011" -
зареєстроване як юридична особа та
внесене до ЄДРПОУ, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 14.01.2014 р.

Виробничий сільськогосподарський
кооператив "Шпичинці" - зареєстрований
як юридична особа та внесене до ЄДРПОУ,
що підтверджується Спеціальним
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 03.02.2014 р.

29.05.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" (постачальник) та
Приватним підприємством "Влад-2011"
(покупець, надалі - відповідач 1)
укладено договір поставки № 69-05/13 ЛР,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язується в строки, визначені
договором передати у власність покупця
засоби захисту рослин, регулятори
росту рослин та/або мікродобрива
(надалі товар), а покупець
зобов'язується прийняти товар і
оплатити його вартість (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору
найменування товару, його кількість,
ціна за одиницю, термін поставки
покупцю та базис поставки, вартість
товару загальна, термін оплати, а також
інші умови будуть визначені в
специфікаціях-додатках до договору,
які є невід'ємними частинами договору.

Згідно з п. 2.1. договору ціна товару
вираховується як сума вартостей усіх
партій товару (згідно відповідних
специфікацій), переданих
постачальником у власність покупця.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що
покупець проводить оплату вартості
товару шляхом перерахування коштів на
рахунок постачальника у банківській
установі. Термін та схема кожної партії
товару будуть обговорюватися
сторонами в кожному конкретному
випадку окремо, та відображатись у
відповідних специфікаціях-додатках,
які є додатками до цього договору.

Покупець зобов'язався відповідно до п.
3.2.2. договору оплатити вартість товару
в термін (и), вказані у додатках
(специфікаціях), враховуючи при цьому,
умови п.2.3.та п. 2.8. цього договору. При
перерахуванні коштів обов'язково
необхідно вказувати в платіжному
документі номер і дату укладення
договору. У випадку відсутності у
платіжному документі реквізитів,
постачальник самостійно визначає
порядок та напрями зарахування
отриманих сум в погашення будь-яких
існуючих зобов'язань покупця перед
постачальником.

Пунктом 7.2.1. договору сторони погодили,
що покупець несе відповідальність за
затримку з оплатою постачальнику за
поставлений товар, сплачуючи штраф в
розмірі 25% від суми боргу (його
неоплаченої частини) на перший день
прострочення платежу, а також сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період
прострочення від суми заборгованості
за кожен день прострочення оплати.

Даний договір набирає чинності з
моменту підписання його сторонами та
припиняється належним виконанням всіх
умов даного договору сторонами (п. 5.1.
договору).

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений їх печатками.

29.05.2013 р. сторони підписали додаток №1
до договору № 69-05/13 ЛР від 29.05.2013 р., в
якому визначили назву товару,
кількість, ціну, загальну вартість,
терміни поставки та календарний графік
платежів. Зокрема, передбачено, що суму
5732,29 грн. (еквівалент 699,06 доларів США),
що складає 20% вартості товару покупець
повинен оплатити до 20.06.2013 р.; суму 22929,17
грн. (еквівалент 2796,24 доларів США), що
складає 80% вартості товару - до 01.10.2013 р.

На виконання умов договору позивачем
поставлено відповідачу-1 (ПП "Влад-2011")
згідно видаткової накладної № ВА000000861
від 06.06.2013 р. та на підставі довіреності
№ 12 від 05.06.2013 р. товар: "Антиколорад",
"Гліфовіт", "Дезарал" на загальну суму
28661,46 грн.

Відповідачем-1 частково було сплачено
заборгованість в сумі 5500,00 грн., що
підтверджується квитанціями: № 191 від
30.08.2013 р. на суму 1500,00 грн., № 111 від 25.11.2013
р. на суму 3000,00 грн. та № k7/2/131 від 02.12.2013
р. на суму 1000,00 грн.

19.06.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО" (кредитор) та
Виробничим сільськогосподарським
кооперативом "Шпичинці" (поручитель,
відповідач 2) був укладений договір
поруки №т69-05/13 ЛР ПР, за умовами якого
ВСК "Шпичинці", як поручитель,
зобов'язується відповідати перед
кредитором (ТОВ "Агрохімічна компанія
"ВІТАГРО" ) за виконання всіх
зобов'язань ПП "Влад-2011", що виникли з
договору поставки № 69-05/13 ЛР від 29.05.2013
р., який був укладений між кредитором та
боржником, а саме, здійснити оплату за
поставлені засоби захисту рослин
та/або мікродобрива в обсязі та на
умовах договору поставки № 69-05/13 ЛР від
29.05.2013 р., а також відшкодувати збитки та
сплатити штрафні санкції у випадках,
передбачених договором поставки №
69-05/13 ЛР від 29.05.2013 р.

Поручитель та боржник несуть солідарну
відповідальність перед кредитором за
належне виконання боржником
забезпеченого зобов'язання. У разі
порушення зобов'язання боржником,
кредитор має право на власний вибір,
направити поручителю письмову вимогу
виконати зобов'язання (або певну його
частину) або пред'явити до поручителя
позов (п. 3.1., 4.1.2 договору поруки).

Відповідно до п. 6.1. договору поруки
останній набуває чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
моменту припинення зобов'язання за
основним договором.

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений їх печатками.

У зв'язку з наявністю несплаченої
відповідачем 1 заборгованості за
договором поставки від 29.05.2013 р у
розмірі 23161,46 грн. позивачем поданий
позов про стягнення боргу солідарно з
відповідачів 1 та 2. При цьому до
стягнення заявлені також 908,95 грн. пені,
7165,36 грн. штрафу та 207,84 грн. 3% річних.

Досліджуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, судом до
уваги приймається таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175
Господарського кодексу України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК
України вбачається, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Так, з наявних у справі матеріалів
вбачається, що 29.05.2013 р. між Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Агрохімічна компанія "ВІТАГРО"
(постачальник) та Приватним
підприємством "Влад-2011" (покупець,
відповідач-1) було укладено договір
поставки № 69-05/13 ЛР, відповідно до умов
якого постачальник зобов'язався в
строки, визначені договором передати у
власність покупця засоби захисту
рослин, регулятори росту рослин та/або
мікродобрива (надалі товар), а покупець
зобов'язався прийняти товар і оплатити
його вартість (п. 1.1. договору).

На виконання умов договору позивачем
поставлено відповідачу-1 (ПП "Влад-2011")
згідно видаткової накладної № ВА000000861
від 06.06.2013 р. та на підставі довіреності
№ 12 від 05.06.2013 р. товар: "Антиколорад",
"Гліфовіт", "Дезарал" на загальну суму
28661,46 грн.

Відповідно до п. 3.2.2. договору поставки
покупець зобов'язався оплатити
вартість товару в термін (и), вказані у
додатках (специфікаціях), враховуючи
при цьому, умови п. 2.3. та п. 2.8. цього
договору.

В Додатку № 1 від 29.05.2013 р. до договору №
69-05/13 ЛР від 29.05.2013 р. сторони
передбачили, що покупець повинен
оплатити 5732,29 грн. (еквівалент 699,06
доларів США), що складає 20% вартості
товару до 20.06.2013 р. та 22929,17 грн.
(еквівалент 2796,24 доларів США), що
складає 80% вартості товару - до 01.10.2013 р.

Відповідачем-1 частково було сплачено
заборгованість в сумі 5500,00 грн., що
підтверджується квитанціями: № 191 від
30.08.2013 р. на суму 1500,00 грн., № 111 від 25.11.2013
р. на суму 3000,00 грн. та № k7/2/131 від 02.12.2012
р. на суму 1000,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням своїх
зобов'язань за договором поставки у ПП
"Влад-2011" утворилася заборгованість в
розмірі 23161,46 грн.

Статтями 525 ЦК та 193 ГК України
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства, позивачем правомірно
заявлено до стягнення 3% річних в сумі
206,43 грн. за період з 21.06.2013 р. по 16.12.2013р. з
врахуванням часткової оплати боргу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Сторонами в п. 7.2.1. договору
передбачено, що покупець несе
відповідальність за затримку з оплатою
постачальнику за поставлений товар,
зокрема, сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період прострочення від суми
заборгованості за кожен день
прострочення оплати.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом враховуються положення п. 1.9.
постави Пленуму Вищого господарського
суду України № 14 від 14.12.2013 р. "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань", де
визначено, що день фактичної сплати
суми заборгованості не включається в
період часу, за який здійснюється
стягнення інфляційних нарахувань та
пені.

При нарахуванні пені позивачем було
дотримано вимоги чинного
законодавства та правомірно заявлено
до стягнення пеню в сумі 902,83 грн. за
період з 21.06.2013 р. по 16.12.2013р. з
врахуванням часткової оплати боргу.

Також сторони у п 7.2.1. договору поставки
передбачили відповідальність покупця
за затримку з оплатою постачальнику за
поставлений товар у вигляді штрафу в
розмірі 25% від суми боргу (його
неоплаченої частини) на перший день
прострочення платежу.

Відповідно до умов договору позивачем
правомірно заявлено до стягнення 7165,36
грн. штрафу.

При цьому судом враховується, що
одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно із статтею 549 ЦК України, пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватись
різний набір санкцій (позиція
Верховного Суду України викладена у
постанові від 09.04.2012 р. по справі
№20/246-08).

Крім того, абзацом 2 п. 2.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 14 від 14.12.2013 р. "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань"
передбачено, що у випадку застосування
штрафу поряд з пенею не йдеться про
притягнення до відповідальності
одного виду за одне й те саме
правопорушення двічі, тому що
відповідальність настає лише один раз -
у вигляді сплати неустойки, яка включає
у себе і пеню, і штраф як лише форми її
сплати.

Щодо солідарного стягнення суми боргу,
3% річних, пені та штрафу з обох
відповідачів судом береться до уваги
таке.

За договором поруки від 30.05.12
відповідач 2, як поручитель,
зобов'язався відповідати перед
кредитором (позивачем) за виконання
відповідачем 1 зобов'язань, що виникли з
договору поставки від 29.03.11 №18-03/12 ВН з
ПП "Агропром", а саме, здійснити оплату
за поставлені засоби захисту рослин в
обсязі та на умовах договору
відступлення права вимоги від 30.05.12
№18-03/12ВН ВПВ та договором поставки від
29.03.11 №18-03/11 ВН та відшкодувати збитки
та сплатити штрафні санкції у випадках,
передбачених даними договорами.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Відповідно до ч. 1 ст.554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Згідно з ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Зазначене свідчить, що позивач
правомірно звернувся з позовом про
стягнення заборгованості до
відповідача-1 та до відповідача-2, які
відповідають як солідарні боржники.

За таких обставин позовні вимоги
обгрунтовані, підтверджені наявними в
матеріалах справи доказами,
відповідають чинному законодавству,
тому підлягають задоволенню.

При виготовлені резолютивної частини
рішення враховуються вимоги п.9.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про
судове рішення" №6 від 23.03.12 та норма ч.2
ст.18 Закону України „Про виконавче
провадження", згідно якої у разі якщо
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

У зв'язку із задоволенням позову
відповідно до ст.49 ГПК України, витрати
по оплаті судового збору підлягають
покладенню на відповідачів в рівних
частинах.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43 ,44, 49, 82-85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімічна
компанія "ВІТАГРО", м. Волочиськ,
Хмельницька область до Виробничого
сільськогосподарського товариства
"Влад-2011" с. Кургани, Острозький район,
Хмельницька область та Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" с. Шпичинці, Хмельницький
район, Хмельницька область про
стягнення солідарно 31436,08 грн., з яких:
23161,46 грн. - основний борг, 902,83 грн. - пеня,
206,43 грн. - 3% річних, 7165,36 грн. - штраф
задовольнити.

Стягнути з Виробничого
сільськогосподарського товариства
"Влад-2011" (Хмельницька область,
Острозький район, с. Кургани, вул.
Шевченка, код 37437253) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Хмельницька
область, м. Волочиськ, вул. Котовського,
7, код 37993500) 23161,46 грн. (двадцять три
тисячі сто шістдесят одна гривня 46 коп.)
основного боргу, 902,83 грн. (дев'ятсот дві
гривні 83 коп.) пені, 206,43 грн. (двісті
шість гривень 43 коп.) 3% річних, 7165,36 грн.
(сім тисяч сто шістдесят гривень 36 коп.)
штрафу. Даний обов'язок є солідарним.
Солідарний боржник - Виробничий
сільськогосподарський кооператив
"Шпичинці" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Шпичинці, код
03788721).

Видати наказ.

Стягнути з Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Шпичинці, код
03788721) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО"
(Хмельницька область, м. Волочиськ, вул.
Котовського, 7, код 37993500) 23161,46 грн.
(двадцять три тисячі сто шістдесят одна
гривня 46 коп.) основного боргу, 902,83 грн.
(дев'ятсот дві гривні 83 коп.) пені, 206,43
грн. (двісті шість гривень 43 коп.) 3%
річних, 7165,36 грн. (сім тисяч сто
шістдесят гривень 36 коп.) штрафу. Даний
обов'язок є солідарним. Солідарний
боржник - Виробниче
сільськогосподарське товариство
"Влад-2011" (Хмельницька область,
Острозький район, с. Кургани, вул.
Шевченка, код 37437253).

Видати наказ.

Стягнути з Виробничого
сільськогосподарського товариства
"Влад-2011" (Хмельницька область,
Острозький район, с. Кургани, вул.
Шевченка, код 37437253) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрохімічна
компанія „ВІТАГРО" (Хмельницька
область, м. Волочиськ, вул. Котовського,
7, код 37993500) 860,25грн. (вісімсот шістдесят
гривень 25 коп.) відшкодування
сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Виробничого
сільськогосподарського кооперативу
"Шпичинці" (Хмельницька область,
Хмельницький район, с. Шпичинці, код
03788721) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрохімічна компанія „ВІТАГРО"
(Хмельницька область, м. Волочиськ, вул.
Котовського, 7, код 37993500) 860,25грн.
(вісімсот шістдесят гривень 25 коп.)
відшкодування сплаченого судового
збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 11.02.2014 р.

Суддя
О.Є. Танасюк

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи;

2 - позивачу - ТОВ "Агрохімічна компанія
Вітагро" - 31200, Хмельницька обл., м.
Волочиськ, вул. Котовського, 7;

3 - відповідачу 1 - ПП "Влад-2011" - 35833,
Рівненська обл., Острозький р-н,
с.Кургани, вул. Шевченка (рек. з повід.).

4 - відповідач 2 - ВСГК "Шпичинці" - 31322,
Хмельницька обл., Хмельницький р-н,
с.Шпичинці (рек. з повід.).