ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.14р. Справа № 904/9909/13

За позовом Державного підприємства
"СХІДНИЙ ЕКСПЕРТНО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР
ДЕРЄГІРПРОМНАГЛЯДУ УКРАЇНИ", м. Харків

до Приватного підприємства "НІТРОХІМ
ІНЖИНІРІНГ", м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область

про стягнення 154 790,59 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

від позивача - Личагін М.В., представник,
довіреність №8 від 05.09.2013р.

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява
державного підприємства "Східний
експертно-технічний центр
дерєгірпромнагляду України", м.Харків
(далі по тексту - позивач) до приватного
підприємства "Нітрохім інжинірінг",
м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область (далі по тексту - відповідач)
про стягнення з відповідача на користь
позивача 149907,00грн. основної
заборгованості на підставі договору
№2239 від 27.06.12р.

Посилаючись на ст.625 Цивільного кодексу
України позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
4883,59грн. три відсотки річних.

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
27.06.12р. між сторонами укладеного
договір №2239 предметом якого було
проведення робіт з позачергового
технічного опосвідчення посудин, що
працюють під тиском та технологічних
трубопроводів. Позивач належним чином
виконав роботи визначені укладеним між
сторонами договором №2239 від 27.06.12р., а
відповідач зазначені роботи прийняв,
однак оплатив лише частково, що і стало
підставою звернення позивача до суду з
даною позовною заявою.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 550 від 02.12.13р. ухвалою
суду від 19.12.13р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 23.01.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується конвертом,
який повернувся на адресу
господарського суду з відміткою пошти
"за закінченням терміну зберігання".
Ухвали суду було надіслано за належною
адресою, тобто повідомленою суду
стороною, яка співпадає з адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців. Відповідач вимоги
суду не виконав, в судове засідання
повноважний представник не з'явився,
причини неявки не повідомив, відзив на
позов не надав.

Статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що якщо відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справу може
бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

23.01.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача. За
результатами судового засідання
розгляд справи відкладено до 06.02.14р., у
зв'язку з неявкою представника
відповідача та невиконанням останнім
вимог суду.

За результатами судового засідання,
яке відбулося 06.02.14р. справу було
розглянуто за участю повноважного
представника позивача за наявними в
ній матеріалами та оригіналами
документів наданих представником
позивача додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог і своїх позовних
заперечень. У судовому засіданні, в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення та представника
позивача повідомлено про дату
складення повного тексту рішення.
Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася.

Вивчивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.12р. між позивачем та відповідачем
укладено договір №2239 на надання послуг
(виконання робіт) (далі по тексту -
договір). Відповідно до п.1.1 договору
виконавець (позивач) зобов'язується
протягом 2012 року надати послуги з
виконання робіт з позачергового
технічного опосвідчення та видачі
експертного висновку після
діагностування посудин, що працюють
під тиском, та технологічних
трубопроводів, які зазначені в додатку
№1 до договору, що надається до цього
договору і є його невід'ємною частиною,
а замовник (відповідач) - прийняти і
оплатити виконані роботи на умовах
цього договору.

Відповідно до п.3.1 договору ціна цього
договору становить 310086,00грн., у тому
числі ПДВ 20% - 51681,00грн., відповідно до
Кошторису, що є невід'ємними частинами
цього договору.

Пунктом 4.3 договору визначено, що
розрахунки за договором здійснюються
поетапно щомісячно в національній
валюті України, у безготівковій формі,
шляхом перерахування замовником
(відповідачем) на поточний рахунок
виконавця (позивача) відповідних
грошових сум у такому порядку:

- авансовий платіж в розмірі 50% від
вартості робіт по договору
перераховується виконавцю (позивачу)
протягом п'яти банківських днів з
моменту підписання сторонами договору
та отримання відповідних рахунків від
виконавця (позивача) (п.п.4.3.1 договору);

- сплата залишкової вартості робіт
здійснюється частинами за кожний вид
робіт протягом п'яти банківських днів
після підписання сторонами
відповідного акту приймання-передачі
виконаних робіт та отримання
відповідного рахунку від виконавця
(позивача).

Одним із обов'язків замовника
(відповідача), відповідно до п.п.5.2.1 п.5.1
договору, своєчасно та у повному обсязі
сплачувати за виконані роботи.

Відповідно до п.6.4 договору
приймання-передача виконаних робіт
оформлюється актом приймання-передачі
виконаних робіт. На підтвердження
надання відповідного обсягу робіт за
договором, виконавець (позивач) передає
замовнику (відповідачу) два примірники
акту приймання-передачі виконаних
робіт, підписаних виконавцем
(позивачем) та всю необхідну
документацію, пов'язану з виконанням
робіт за цим договором. Замовником
(відповідачем) можуть вимагатися й інші
документи, які встановлюються
сторонами додатково за спільною
згодою.

Позивач стверджує, що надав
відповідачу послуги на загальну суму
304950,00грн., а відповідач оплатив їх
частково у розмірі 155043,00грн., у зв'язку з
чим у відповідача перед позивачем
виникла заборгованість у розмірі
149907,00грн., яку він і просить суд
стягнути з відповідача у примусовому
порядку.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача в
судовому засіданні, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача на користь
позивача 149907,00грн. основного боргу за
укладеним між сторонами договором,
слід визнати частково обґрунтованими,
частково документально доведеними,
такими, що частково не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що підлягають задоволенню
частково у розмірі 125190,00грн. на
підставі наступного.

Позивач суду належними та допустимими
доказами довів надані відповідачу
послуги на загальну суму 280233,00грн., що
підтверджується долученими до
матеріалів справи актами приймання
виконаних робіт, а саме актом №1 від
23.07.12р. приймання виконаних робіт за
липень 2012 року на суму 44619,00грн. (а.с.26);
актом №2 від 23.07.12р. приймання виконаних
робіт за липень 2012 року на суму 25038,00грн.
(а.с.27); актом №3 від 28.08.12р. приймання
виконаних робіт за серпень 2012 року на
суму 14766,00грн. (а.с.28); актом №4 від 28.08.12р.
приймання виконаних робіт за серпень
2012 року на суму 43335,00грн. (а.с.29); актом №6
від 12.12.12р. приймання виконаних робіт за
грудень 2012 року на суму 59385,00грн.
(а.с.30-31); актом №7 від 13.12.12р. приймання
виконаних робіт за грудень 2012 року на
суму 50076,00грн. (а.с.32); актом №8 від 14.12.12р.
приймання виконаних робіт за грудень
2012 року на суму 43014,00грн. (а.с.33), а в
позовній заяві окрім зазначених актів
йшла мова про акт №5 від 30.10.12р. на суму
24717,00грн., який до матеріалів справи
долучено не було і представник
позивача в судовому засіданні визнав,
що зазначений акт не існує, у зв'язку з
чим господарський суд визнав, що
позивач не довів суду надання послуг на
суму 24717,00грн.

При прийнятті рішення господарський
суд прийняв до уваги часткову сплату
відповідачем позивачу отриманих
послуг на загальну суму 155043,00грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Посилаючись на положення ст.625
Цивільного кодексу України позивач
просить суд стягнути з відповідача
4883,59грн. три відсотки річних за період
прострочення платежів з 30.07.12р. до
26.11.13р. у сукупності по кожній частині
боргу. Господарський суд перевірив
розрахунок наданий позивачем та
враховував, що акт №5 від 30.10.12р. на суму
24717,00грн. не існує, у зв'язку з чим
розрахунок трьох відсотків річних за
ним є необґрунтованим. Позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача трьох відсотків
річних задовольнити частково у сумі
4492,52грн.

В порядку ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по справі покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, а саме
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір у розмірі
2593,67грн., з урахуванням того, що 83,78%
позовних вимог позивача судом
задоволено.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.1,22,33,43,44,49,82-85,87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
"Нітрохім інжинірінг" (51925,
Дніпропетровська область,
м.Дніпродзержинськ, вул.Кірова, буд.12,
корп.3, офіс222; ідентифікаційний код
36839206) на користь державного
підприємства "Східний
експертно-технічний центр
дерєгірпромнагляду України" (61002,
м.Харків, вул.Чернишевська, 72;
ідентифікаційний код 21224850) 125190,00грн.
(сто двадцять п'ять тисяч сто дев'яносто
грн. 00 коп.) - основна заборгованість;
4492,52грн. (чотири тисячі чотириста
дев'яносто дві грн. 52 коп.) - три відсотки
річних; 2593,67грн. (дві тисячі п'ятсот
дев'яносто три грн. 67 коп.) - судовий
збір, видати наказ.

В решті відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

11.02.14р.

Суддя О.О. Коваленко Згiдно з
оригіналом Помічник судді В.С.
Лисаченко