м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом публічного акціонерного
товариства "Київенерго"
до житлово-будівельного
кооперативу "Буревісник 3 "
про стягнення 154 996,39 грн.
Суддя Шкурдова Л.М.
при секретарі судового засідання
від позивача - Кучкова Ю. В. за дов. №
91/2012/12/30-3 від 30.12.12 р.
від відповідача - Кіщук Т. В. за дов. №
12-03-13-1 від 12.03.13 р.;
Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" (далі-позивач) звернулося
до господарського суду м. Києва з
позовом до житлово-будівельного
кооперативу "Буревісник 3"
(далі-відповідач) про стягнення 154 996,39
грн. заборгованості за використану
теплову енергію за договором № 620674 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.09.2006 року.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням
житлово-будівельним кооперативом
"Буревісник 3" зобов'язань щодо
своєчасної оплати вартості спожитої
теплової енергії за договором,
внаслідок чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість за
період з 01.11.2010 року по 01.11.2013 року на
суму 154 996,39 грн., в тому числі 138 630,81 грн.
основного боргу, 11 463,98 грн. трьох
відсотків річних, 4 901.60 грн. інфляційних
Відповідач позов визнає частково в
сумі 52 346,87 грн., а також посилається на
обов'язок Київської міської державної
адміністрації здійснювати
відшкодування з бюджету різниці між
затвердженими тарифами та економічно
обґрунтованою вартістю теплової
Представник позивача через відділ
діловодства суду надав заяву ,в якій
уточнив позовні вимоги станом на 31.01.2014
року щодо стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 99 776,63 грн. та
просив припинити провадження у справі
в частині стягнення 38 854,18 грн.
основного боргу, в зв'язку зі сплатою
відповідачем, на підтвердження чого
надав суду Довідку про надходження
коштів за спожиту теплоенергію.
В судовому засіданні позивач підтримав
В судовому засіданні відповідач
заперечував проти задоволення
позовних вимог, з підстав зазначених у
відзиві на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд,-
Між Акціонерною енергопостачальною
компанією «Київенерго» яка у квітні 2011
року у відповідності до вимог та
положень Закону України «Про
акціонерні товариства» № 514-VI від 17
вересня 2008 року перейменована у
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» (далі - Позивач) та
Житлово-будівельним кооперативом
«Буревісник-3» (далі - Відповідач)
укладено Договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
01.09.2006 № 620674 (далі - Договір).
Згідно з пп. 2.2.1. та 2.3.1. Договору і
відповідно до законодавства України
Позивач постачає теплову енергію у
вигляді гарячої води для потреб:
опалення - в період опалювального
сезону, гарячого водопостачання -
протягом року, в кількості та в обсягах,
згідно з Додатком 1 до Договору, а
Відповідач зобов'язаний своєчасно
сплачувати вартість спожитої теплової
Між сторонами виникли зобов'язання з
договору поставки, згідно якого, в силу
ст. 712 Цивільного кодексу України,
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити за нього певну грошову суму,
що підтверджується документами, копії
яких знаходяться у матеріалах справи.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
Згідно із ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.
Нарахування Відповідачу за теплову
енергію здійснюється, відповідно до
умов Договору, розрахунковим способом
згідно договірних зобов'язань (до
встановлення приладів обліку), за
тарифами, встановленими і
затвердженими постановами
Національної комісії регулювання
електроенергетики України та
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України.
На підставі п. 9 Додатку 2 до договору
Відповідач зобов'язаний щомісячно з 12
по 15 число самостійно отримувати у
районному відділі теплозбуту
табуляграму фактичного споживання
теплової енергії за попередній період
та акт звірки на початок
розрахункового періоду (один примірник
оформленого акту звірки повертає у
РВТ), та платіжну вимогу доручення, куди
включені вартість теплової енергії на
поточний місяць, з урахуванням
остаточного сальдо розрахунків на
початок розрахункового періоду.
Сплату за вказаними документами
відповідно до п. 10 Додатка 2 до Договору
Відповідач забезпечує не пізніше 10
числа місяця, наступного за
Пунктом 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено обов'язок покупця
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товарозпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару,
а у разі прострочення оплати товару
продавець, відповідно до п. З цієї ж
статті, має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими коштами.
Відповідно до п.1 ст. 693 ЦК України, у
разі, якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк встановлений договором, а якщо
такий строк не встановлений договором -
у строк, визначений відповідно до ст. 530
Однак свої зобов'язання за зазначеним
Договором Відповідач не виконує,
внаслідок чого за період з 01.11.2010 по
01.11.2013 виникла заборгованість за
використану теплову енергію, яка
станом на 01.11.2013 згідно уточненого
розрахунку становить 99 776 грн. 63коп., що
підтверджується звітними відомостями
за тепло та теплоносій, обліковими
картками (табуляграмами) та довідкою
про надходження коштів за спожиту
згідно Договору теплову енергію.
Згідно з запереченнями відповідача та
уточненим розрахунком позивача
відповідачем в листопаді 2013 до
порушення провадження у даній справі
перераховано на рахунок позивача 62 675
грн. 97 коп., із яких позивачем
правомірно зараховано в оплату за
листопад 2013 р. лише 38 854 грн. 18коп.,
оскільки решта суми була проплачена з
чітким призначенням платежу, а саме за
одержані послуги в жовтні місяці 2013р.,
який не ввійшов в дану позовну заяву.
Таким чином позовні вимоги в сумі 38 854
грн. 18коп. задоволенню не підлягають.
У відповідності з двохстороннім актом
звірки взаєморозрахунків, складеним
сторонами 31.03.2013р. заборгованість
відповідача за одержані послуги з
теплопостачання складає в загальному
451 604 грн. 21коп., заборгованість за
попередні періоди до листопада 2010 р.
складає 211 477,34 грн.( узагальнений
двохсторонній розрахунок від 22.04.2013р.).
У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкт господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
Як випливає із змісту Цивільного
кодексу України, відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань настає лише у випадках,
передбачених законом або встановлених
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення.
Інфляційна складова боргу відповідно
до розрахунку позовних вимог
становить 4 901,60 грн.
Крім того, згідно ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити 3% річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів. У цьому випадку розмір 3%
річних з простроченої суми, відповідно
до розрахунку позовних вимог ,
становить 11 463,98 грн.
Заперечення відповідача щодо розміру
позовних вимог до уваги не приймаються,
оскільки не підтверджені
документально, спростовуються
матеріалами справи. Позивачем при
нарахуванні суми наданих послуг
застосовані діючі тарифи на
теплоенергію, визначені Національною
комісією регулювання
електроенергетики України, питання
відшкодування експлуатуючим
організаціям різниці в тарифах,
враховуючи меншу вартість таких
послуг для населення, не є предметом
розгляду даної справи і віднесено до
компетенції місцевих органів влади.
З врахуванням викладеного
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково в сумі 116 142,21 грн., в тому числі
99 776,63 грн. основного боргу, 11 463,98 грн.
трьох процентів річних та 4 901,60 грн.
Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються судом на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з житлово-будівельного
користь публічного акціонерного
пл. І. Франка, 5, код 00131305) 99 776,63 грн.
(дев'яносто дев'ять тисяч сімсот
сімдесят шість грн. 63 коп.)
заборгованості за спожиту теплову
енергію, 4 901,60 грн. (чотири тисячі
дев'ятсот одна грн. 60 коп.) інфляційних
втрат, 11 463,98 грн.( одинадцять тисяч
чотириста шістдесят три грн. 98 коп.)
трьох процентів річних та 2 377,63 грн. (дві
тисячі триста сімдесят сім грн. 63 коп.)
витрат по сплаті судового збору.
В решті позовних вимог відмовити.
Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено 05.02.2014 р.