КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. Справа№ 914/2277/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Титарчук К. В. -
представник за довіреністю від 03.02.2014

від відповідача: Стеблецький Р. В. -
представник за довіреністю № 2-59д від
17.12.2013

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування»

на ухвалу господарського
суду міста Києва від 26.12.2013

про відмову у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» про розстрочку
виконання постанови Київського
апеляційного господарського суду від
02.10.2013

у справі № 914/2277/13 (суддя
Морозов С. М.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельно-комерційна фірма «Світ
Автозапчастин»

до Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» в особі
Львівського відділення з видобутку
нафти, газу та газового конденсату
філії Газопромислового управління
«Полтавагазвидобування»

про стягнення 114 875,88
грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 у справі № 914/2277/13
відмовлено у задоволенні заяви
відповідача про розстрочку виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2013 у справі
№914/2277/13 з тих підстав, що обставини, на
які послався відповідач як на підставу
надання розстрочки, не є винятковими.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва 26.12.2013
у справі № 914/2277/13 та прийняти нову
постанову, якою розстрочити виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду по даній справі
строком на 36 місяців рівними платежами
по 3 189,28 грн. щомісячно протягом січня
2014 року - грудня 2016 року.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що спірна ухвала
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального
права, а також на те, що судом першої
інстанції не взято до уваги, що
відповідач не має грошових коштів для
оплати заборгованості за постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2013 у справі
№914/2277/13.

В судовому засіданні представник
відповідача надав пояснення, в яких
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі, представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечив, просив залишити її без
задоволення, а оспорювану ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, з
урахуванням правил ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне.

Предметом позову у цій справі є вимоги
позивача про стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 112 563 грн. за
виконані за договором підряду №
ЧР282/1-11 від 07.02.2012, але неоплачені
роботи.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.08.2013, повний текст якого
складний 16.08.2013, у справі № 914/2277/13 позов
задоволено повністю

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2013, повний
текст якої підписано 08.10.2013, у справі
№914/2277/13 рішення господарського суду
міста Києва від 13.08.2013 скасовано
частково та викладено його резолютивну
частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» (04053, м.
Київ, вул. Кудрявська, 26/28;
ідентифікаційний код 30019775) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-комерційна фірма «Світ
Автозапчастин» (79015, м. Львів, вул.
Героїв УПА, 73Д; ідентифікаційний код
37801114) 112 563, 00 грн. заборгованості та 2 251,
26 грн. судового збору.

3. Провадження в частині стягнення 209, 87
грн. пені, 1 724, 88 грн. 3% річних та 378, 13 грн.
інфляційних втрат припинити».

19.12.2013 відповідач звернувся до
господарського суду міста Києва з
заявою про розстрочку виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду по даній справі, в
якій просив розстрочити виконання
постанови господарського суду міста
Києва від 02.10.2013 у справі № 914/2277/13
строком на 36 місяців рівними платежами
по 3 189,28 грн. щомісячно протягом січня
2014 року - грудня 2016 року.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 у справі № 914/2277/13
відмовлено у задоволенні заяви
відповідача.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції щодо відмови у
задоволенні заяви відповідача про
розстрочку виконання постанови суду з
огляду на таке.

Звертаючись до суду з заявою про
розстрочку виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду у цій справі,
відповідач виходив з неспроможності на
даний час виконати рішення суду та
сплатити позивачу кошти.

В обґрунтування заяви відповідач
послався на наступні обставини:

- в силу положень п. 1 ч. 2 ст. Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу» відповідач
зобов'язаний продавати весь обсяг
видобутого товарного природного газу
виключно Національній акціонерній
компанії «Нафтогаз України» та не в
праві реалізовувати зазначений
природний газ будь-яким іншим суб'єктам
господарювання чи фізичним особам, що
відповідачем і здійснюється, проте
внаслідок неналежного виконання НАК
«Нафтогаз України» своїх зобов'язань
за договором № УГВ6419/21-12 від 10.10.2012,
заборгованість останнього перед
відповідачем на час подання заяви про
розстрочку складала 2,3 млрд. грн., а на
час подання апеляційної скарги
збільшилась до 2,72 млрд. грн.;

- відповідач звертався до суду з
позовами про стягнення заборгованості
з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» по
договорах поставки на загальну суму 25
247 040,91 грн. (справи № 910/733/13-г, № 910/855-13-г,
№901/856/13-г, № 901/857/13-г), і рішеннями судів,
які вступили в законну силу, по
вказаних справах на користь
відповідача стягнуто 25 247 040,91 грн., в той
час як ухвалами господарського суду
Автономної республіки Крим від , 21.11.2013,
02.12.2013, від 03.12.2013 та 03.12.2013 виконання
рішень по вищезгаданих справах
розстрочено на 36 місяців з 01.01.2014 по
31.12.2016.

На підтвердження зазначених обставин
відповідачем до заяви про розстрочку
виконання постанови додано належним
чином засвідчені копії:

- акту звірки розрахунків за період з
01.10.2013 по 31.10.2013 по рахунку 36-1-2-1-01-1 газ
природний поточний по договору
УГВ6419/21-12, зі змісту якого слідує, що НАК
«Нафтогаз України» визнав
заборгованість перед позивачем за
вищезгаданим договором в сумі 2 288 895
571,70 грн.;

- ухвал господарського суду Автономної
республіки Крим від 21.11.2013 у справі №
901/857/13-г, від 02.12.2013 у справі № 901/733/13-г,
від 03.12.2013 у справі № 901/855/13-г та від
03.12.2013 у справі № 901/856/13-г за позовами
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» до Публічного
акціонерного товариства «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз», якими виконання
рішень по вказаних справах (на користь
позивача до стягнення присуджено
заборгованість у розмірі більше 25 млн.
грн.) розстрочено на 36 місяців з 01.01.2014
по 31.12.2016, в тому числі 700 383,70 грн. - в
січні 2014 року.

Отже, фактично, відповідач просить
розстрочити виконання рішення суду,
посилаючись на неможливість його
виконання через відсутність грошових
коштів, яка викликана порушенням
договірних зобов'язань його партнерами
за господарськими договорами.

Втім, відповідачем не надано жодних
доказів того, що він не має грошових
коштів, необхідних для виконання
постанови суду по даній справі,
оскільки наявність в інших осіб перед
ним вищезгаданої заборгованості
жодним чином не доводить факт
відсутності в нього грошових коштів,
необхідних для виконання постанови
суду по даній справі.

Крім того, звертаючись з клопотанням
про розстрочення виконання постанови
суду по даній справі до грудня 2016 року,
відповідач жодним чином не пояснює
чому, з огляду на те, що в січні 2014 року,
відповідно до вищезгаданих ухвал
господарського суду Автономної
республіки Крим від 21.11.2013 у справі №
901/857/13-г, від 02.12.2013 у справі № 901/733/13-г,
від 03.12.2013 у справі № 901/855/13-г та від
03.12.2013 у справі № 901/856/13-г, йому має бути
сплачено грошові кошти в сумі 700 383,70
грн., та на те, що загальна сума грошових
коштів, які відповідач має сплатити
позивачу по даній справі, становить 115
917,26 грн., він не може виконати рішення
суду по даній справі саме в січні 2014
року.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Відповідно до ст. 42 ГК України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 44 ГК України
підприємництво здійснюється на основі,
зокрема, комерційного розрахунку та
власного комерційного ризику.

Порушення зобов'язань партнерами та
відсутність прибутку становить один із
можливих ризиків підприємницької
діяльності і не є незвичайною і не
прогнозованою обставиною в умовах
ринкової економіки. Кожна із сторін
договору приймає на себе відповідні
ризики можливого погіршення
економічної ситуації та фінансового
становища свого підприємства,
підприємств своїх контрагентів та
країни в цілому. Учасник договору не
повинен відповідати за прорахунки
суб'єкта підприємницької діяльності,
уклавшого з ним цей договір.

Обставини, на які послався відповідач,
в тому числі, важкий фінансовий стан
підприємства, не можуть вважатися
винятковими в розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК
України.

Крім того, у п. 7.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.12.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» вказано,
що, вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Як свідчать матеріали справи, рішення
суду у цій справі прийняте на захист
майнових прав позивача, порушених
відповідачем, який взяв на себе
зобов'язання оплатити поставлений за
договором поставки
товарно-матеріальних цінностей №
ЛВ-138/22-12 від 21.03.2012 товар і не виконав
його.

Виходячи з норм ст. 3 ЦК України, згідно
з якими до загальних засад цивільного
законодавства відносяться
справедливість, добросовісність та
розумність, та враховуючи, що
відповідачем порушені майнові
договірні зобов'язання перед позивачем
і останній заперечує проти віддалення
строку виконання відповідачем цих
зобов'язань, буде несправедливим
розстрочити виконання фінансових
зобов'язань відповідача перед
позивачем.

В силу статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Заявником не доведено ані винятковість
у розумінні приписів статті 121 ГПК
України обставин, на які він
посилається як на підставу для
розстрочення виконання рішення суду,
ані об'єктивний вплив цих обставин на
виконання ним рішення суду у заявлений
термін.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
заяви Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» про
розстрочку виконання постанови
господарського суду міста Києва від
02.10.2013 у справі № 914/2277/13 строком на 36
місяців, а саме: рівними платежами по 3
189,28 грн. щомісячно протягом січня 2014
року - грудня 2016 року, правові підстави
для скасування ухвали господарського
суду міста Києва від 26.12.2013 у справі
№914/2277/13 відсутні.

Судові витрати на подачу апеляційної
скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, покладаються на Публічне
акціонерне товариство
«Укргазвидобування».

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на ухвалу
господарського суду міста Києва від
26.12.2013 у справі №914/2277/13 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва 26.12.2013 у справі №914/2277/13 залишити
без змін.

3. Повернути до господарського суду
міста Києва матеріали справи №914/2277/13.

Повний текст постанови складено:
08.02.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
О.М. Баранець

С.А. Пашкіна