ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.Справа №
916/3334/13Господарський суд Одеської
області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Стачук
Т.В.,

за участю представників учасників
процесу:

від позивача Цибенко Д.О.,

від відповідача не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Агрофірма „Гермес" до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
„Агрофірма Чорноморська" про
стягнення 154056,74 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.12.2013 р. прийнято позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Гермес",
порушено провадження у справі № 916/3334/13,
справу призначено до розгляду в
засіданні суду на 08.01.2014 р.

За правилами ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 08.01.2014 р. розгляд
справи відкладено на 03.02.2014 р.

Сторони повідомлені про час і місце
засідань господарського суду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
розпискою представника позивача.

Відповідач з невідомих причин жодного
разу не скористався наданим ст.22 ГПК
України правом на участь в судових
засіданнях, тому розгляд справи
здійснено за відсутності його
представника.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 03.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Гермес"
(далі - ТОВ „Агрофірма „Гермес")
звернулось в господарський суд
Одеської області з позовною заявою про
стягнення з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
Чорноморська" (далі - СТОВ „Агрофірма
Чорноморська") 154056,74 грн.
заборгованості, з яких 60900,00 грн.
основного боргу, 4529,96 грн. пені, 1626,78 грн.
3% річних та 87000,00 грн. штрафу, вказуючи
на неналежне виконання відповідачем
умов договору купівлі-продажу від
03.04.2012 р. № 106.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ „Агрофірма
„Гермес" посилається на положення
ст.ст.216,218,231,232 ГК України,
ст.ст.526,530,625,655,691,692 ЦК України, умови
названого вище договору, видаткову
накладну від 28.04.2012 р. № ГС0428/007,
довіреність на право отримання ТМЦ від
28.04.2012 р. № 34, претензію від 04.10.2013 р. № 874,
докази часткової оплати боргу тощо.

СТОВ „Агрофірма Чорноморська" відзив
на позовну заяву не подало, а, відтак,
розгляд справи здійснено в порядку ст.75
ГПК України за наявними у ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд встановив
таке.

03.04.2012 р. між ТОВ „Агрофірма „Гермес"
(Продавець) та СТОВ „Агрофірма
Чорноморська" (Покупець) укладено
договір купівлі-продажу № 106 (Договір),
згідно якого Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця партію
товару, що йому належить, а Покупець
зобов'язується цей товар прийняти й
оплатити (п.1.1 Договору). Найменування
товару „Гумісол - супер 01 зернові";
кількість - 3900 л; загальна вартість
товару - 87000,00 грн. (п.1.2 Договору). Факт
передачі товару, передбаченого
розділом 1 Договору, Продавцем та його
прийняття Покупцем підтверджується
видатковою накладною, підписаною
сторонами (п.2.2 Договору). Покупець
проводить оплату за товар, зазначений у
розділі 1 даного Договору: 25000,00 грн. -
передоплата; 62000,00 грн. - відстрочка
платежу 226 календарних дня; кінцевий
строк оплати - 15.11.2012 р. (п.3.1 Договору).
Договір набирає сили з моменту його
підписання сторонами та діє до моменту
виконання сторонами своїх зобов'язань
у повному обсязі (п.п.9.1 та 9.2 Договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками та скріплено печатками
контрагентів.

На виконання Договору Продавцем
поставлено, а Покупцем прийнято товар
на загальну суму 87000,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
від 28.04.2012 р. № ГС0428/007.

Поставлений товар оплачено в сумі 26100,00
грн., про що свідчить платіжне
доручення від 26.04.2012 р. № 1195.

У зв'язку з неоплатою решти вартості
товару в розмірі 60900,00 грн. Продавець
звернувся до Покупця з претензію від
04.10.2013 р. № 874, ігнорування якої
спричинило звернення до
господарського суду з позовом у рамках
провадження у даній справі.

Перевіривши відповідність доводів
позивача фактичним обставинам справи
та нормам законодавства, господарський
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7
ст.193 ГК України, в яких визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом; не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

В ст.692 ЦК України закріплено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши
наведені вище норми матеріального
права в аспекті спірних правовідносин,
відзначає, що між сторонами виникли
господарські зобов'язання, підставою
яких є Договір поставки.

При цьому ТОВ „Агрофірма „Гермес"
виконано належним чином взяті на себе
обов'язки та поставлено товар на
загальну суму 87000,00 грн., що
підтверджується дослідженою в
описовій частині рішення видатковою
накладною, а також довіреністю на право
отримання ТМЦ від 28.04.2012 р. № 34.

В свою чергу СТОВ „Агрофірма
Чорноморська" в порушення приписів
ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ч.ч.1,7
ст.193 ГК України оплачено лише 26100,00 грн.
вартості товару, поставленого за
Договором, не дивлячись на те, що
відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України та п.3.1
Договору перерахування заявленої до
стягнення суми слід було здійснити по
15.11.2012 р.

Враховуючи наведене, господарський суд
задовольняє позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу в сумі 60900,00
грн. у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.548 ЦК України виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення
неустойки (штрафу, пені), під якою слід
розуміти грошову суму або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

За порушення терміну оплати товару,
передбаченого п 3.1 Договору, Покупець
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення (п.5.1 Договору).

За відмову Покупця оплатити товар
та/або за прострочення оплати понад 30
днів, Покупець зобов'язаний окрім пені,
вказаної в п.5.1 цього Договору та яка
нараховується за весь строк порушення
терміну оплати, на першу вимогу
Продавця беззастережно та без
зволікань сплатити на користь Продавця
штраф у розмірі 100% від вартості
поставленого товару (п.5.2 Договору).

Частина 2 ст.625 ЦК України закріплює, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на те, що матеріалами справи
доведено наявність у Покупця
прострочення оплати, господарський суд
дійшов висновку, що СТОВ „Агрофірма
Чорноморська" має сплатити:

- 87000,00 грн. штрафу, який
передбачено п.5.2 Договору, тобто 100% від
вартості поставленого товару за
прострочення оплати понад 30 днів;

- 4526,81 грн. пені за період з 16.11.2012 р.
до 16.05.2013 р. (181 день);

- 1626,15 грн. 3% річних за період з
16.11.2012 р. до 07.10.2013 р. (325 днів);

Відтак, позов про стягнення штрафу
задовольняється повністю, а пені та 3%
річних - частково через допущені в їх
розрахунку арифметичні помилки.

За правилами ч.1 ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49, 82-85 ГПК
України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
Чорноморська" (67624, Одеська обл.,
Біляївський р-н, с. Дачне, вул.
Центральна,25, код 05528898) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма „Гермес"
(84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул.
Орджонікідзе,10, код 19380560) 60900/шістдесят
тисяч дев'ятсот/ грн. 00 коп. основного
боргу, 4526/чотири тисячі п'ятсот
двадцять шість/ грн. 81 коп. пені, 1626/одна
тисяча шістсот двадцять шість/ грн. 15
коп. 3% річних, 87000/вісімдесят сім тисяч/
грн. 00 коп. штрафу, 3081/три тисячі
вісімдесят одна/ грн. 04 коп. судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення підписано 05.02.2014 р.

Суддя
Лічман Л.В.