ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 р.
Справа № 5015/7241/11

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом: Міжрегіональної
науково-виробничої асоціації
підприємств «Авіокон проект» (м. Львів)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кампен» (м. Миколаїв)

про: стягнення заборгованості за
договором підряду в розмірі 52 799,20 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Пшеничній В.С.

Представники:

від позивача: Блажевський П.І. -
довіреність б/н від 14.01.2014 року.

від відповідача: Савчин В.З. -
довіреність б/н від 04.06.2013 року.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області подано позов
Міжрегіональної науково-виробничої
асоціації підприємств «Авіокон
проект» (м. Львів) до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кампен»
(м. Миколаїв) про стягнення
заборгованості за договором підряду в
розмірі 52 799,20 грн.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 06.12.2011 року
порушено провадження у справі і
призначено до розгляду на 14.12.2011 року.
Ухвалою від 14.12.2011 року розгляд справи
відкладено до 27.12.2011 року, у зв'язку з
неявкою представника позивача. Ухвалою
від 27.12.2011 року розгляд справи
відкладено до 11.01.2012 року, у зв'язку з
неявкою представника відповідача. В
судовому засіданні 11.01.2012 року
оголошено перерву до 13.01.2012 року, для
надання доказів по справі.

Позивач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
06.12.2011 року, про відкладення від 14.12.2011
року, від 27.12.2011 року, про оголошення
перерви від 11.01.2012 року не виконав
повністю, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

14.12.2011 року за вх.№376 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

27.12.2011 року за вх.№518 позивач подав
додаткові письмові пояснення.

08.11.2012 року за вх.№25353/12 позивач подав
інформацію по суті справи.

Відповідач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
06.12.2011 року, про відкладення від 14.12.2011
року, від 27.12.2012 року, про оголошення
перерви від 11.01.2012 року не виконав
повністю, відзив на позов представив,
явку повноважного представника
забезпечив.

14.12.2011 року за вх.№29816/11 відповідач
подав відзив на позовну заяву, в якому
просить суд зупинити провадження у
справі №5015/7241/11 до винесення рішення по
справі №5015/6955/11, відповідно до ст.79 ГПК
України, та відмовити в задоволенні
позовної заяви МНВАП «Авіокон проект»
повністю.

26.12.2011 року за вх.№469 відповідач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

13.01.2012 року за вх.№735/12 відповідач подав
пояснення по справі.

В судовому засіданні 13.01.2012 року
сторони подали спільне клопотання про
зупинення провадження у справі до
моменту набрання законної сили
рішенням суду по справі №5015/6955/11, на
підставі ст.79 ГПК України, оскільки, на
розгляді Господарського суду
Львівської області перебуває справа
№5015/6955/11 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кампен»
(м. Миколаїв) до Міжрегіональної
науково-виробничої асоціації
підприємств «Авіокон проект» (м. Львів)
про стягнення пені в розмірі 69 440,00 грн.

Ухвалою від 13.01.2012 року у справі
№5015/6955/11 призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
провадження у справі зупинено до
отримання результатів судової
будівельно-технічної експертизи.

14.08.2012 року Господарський суд
Львівської області направив сторонам
лист з вимогою надати інформацію про
наявність чи відсутність обставин, які
стали підставою для зупинення
провадження у справі.

10.09.2012 року за вх.№19977/12 відповідач
подав інформацію по суті справи.

06.11.2012 року за вх.№25135/12 відповідач
подав інформацію по суті справи.

01.07.2013 року Господарський суд
Львівської області направив сторонам
лист з вимогою надати інформацію про
наявність чи відсутність обставин, які
стали підставою для зупинення
провадження у справі.

10.07.2013 року за вх.№27120/13 відповідач
подав інформацію по суті справи.

11.11.2013 року Господарський суд
Львівської області направив сторонам
лист з вимогою надати інформацію про
наявність чи відсутність обставин, які
стали підставою для зупинення
провадження у справі.

15.01.2014 року за вх.№1309/14 позивач подав
клопотання про поновлення провадження
у справі.

Ухвалою від 15.01.2014 року провадження у
справі поновлено і призначено до
розгляду на 21.01.2014 року. Ухвалою суду
від 21.01.2014 року розгляд справи
відкладено до 27.01.2014 року, в зв'язку з
неявкою представників позивача та
відповідача. Ухвалою суду від 27.01.2014
року розгляд справи відкладено до
31.01.2014 року, в зв'язку з клопотанням
позивача. Ухвалою суду від 31.01.2014 року
розгляд справи відкладено до 04.02.2014
року, в зв'язку з клопотанням позивача.
В судовому засіданні 04.02.2014 року
оголошено перерву до 06.02.2014 року, згідно
клопотання відповідача та для надання
доказів по справі.

Позивач вимог ухвали суду про
поновлення провадження у справі від
15.01.2014 року, про відкладення від 21.01.2014
року, від 27.01.2014 року, від 31.01.2014 року не
виконав повністю, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

27.01.2014 року за вх.№3022/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

31.01.2014 року за вх.№4079/14 позивач подав
додаткові письмові пояснення по суті
спору.

31.01.2014 року за вх.№430/14 позивач подав
клопотання про продовження строку
розгляду справи, понад такий, що
встановлений ст.69 ГПК України.

03.02.2014 року за вх.№4496/14 позивач подав
клопотання про долучення додаткових
доказів до матеріалів справи.

04.02.2014 року за вх.№4673/14 позивач подав
додаткові письмові пояснення по
справі.

04.02.2014 року за вх.№4677/14 позивач подав
заяву про відкликання заяви про зміну
розміру позовних вимог від 10.01.2012 року.

04.02.2014 року за вх.№505/14 позивач подав
заяву про зміну розміру позовних вимог.

06.02.2014 року за вх.№5251/14 позивач подав
заяву про зміну розміру позовних вимог,
в якій просить стягнути з відповідача 19
630,90 грн. заборгованості, з яких 16 000,00
грн. - основний борг; 1 511,79 грн. - пеня; 671,87
грн. - інфляційні втрати; 1447,24 грн. - 3%
річних, а також 1 411,50 грн. судового
збору.

06.02.2014 року за вх.№5252/14 позивач подав
додаткові письмові пояснення по
справі.

Відповідач вимог ухвали суду про
поновлення провадження у справі від
15.01.2014 року, про відкладення від 21.01.2014
року, від 27.01.2014 року, від 31.01.2014 року не
виконав повністю, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

27.01.2014 року зав вх.№3091/14 відповідач
подав пояснення по суті позовних вимог.

04.02.2014 року за вх.№4869 відповідач подав
клопотання про оголошення в судовому
засіданні перерви.

06.02.2014 року зав вх.№5258/14 відповідач
подав пояснення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну
та резолютивну частини рішення
виготовлено, підписано та оголошено
06.02.2014 року.

Розглянувши матеріали і документи,
подані сторонами, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, 29 липня
2010 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кампен» (надалі -
відповідач, Замовник) та
Міжрегіональною науково-виробничою
асоціацією підприємств «Авіокон
проект» (надалі - позивач, Підрядник)
було укладено Договір підряду № 105.10
(надалі - Договір) на виконання робіт по
влаштуванню припливно-витяжної
вентиляції піцерії у м. Миколаєві
Львівської області.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 1.1.
Договору, Підрядник зобов'язується
власними силами і засобами виконати
роботи по влаштуванню
припливно-витяжної вентиляції піцерії
у м. Миколаєві Львівської області, а
Замовник зобов'язується прийняти
закінчені роботи та оплатити їх.

Позивач звертає увагу на те, що згідно
ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України
(надалі - ЦК України) за договором
будівельного підряду Підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
Замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
Підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Статтею 629 ЦК України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Відповідно до
ст. 526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічна норма
міститься і у ст. 193 Господарського
кодексу України ( надалі ГК України).

Позивач зазначає, що, у відповідності з
п. 2.2. Договору, підрядник зобов'язаний
завершити виконання робіт за цим
Договором поетапно у термін до 23 серпня
2010 року з правом дострокового
виконання. Проте, як вбачається з
письмових пояснень ОСОБА_5 від 20.11.2011
року та ОСОБА_6 від 02.12.2011 року, а також
стверджується Довідкою позивача від
09.12.2011 року № б/н, оскільки Замовником
(Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кампен») не була
надана можливість для встановлення
вентиляційних решіток на зонах, у
зв'язку з незакінченою підвісною
стелею, а також зважаючи на
неможливість монтажу витяжних зонтів
по причині відсутності встановленого
кухонного обладнання, позивач був не в
змозі виконати роботи у термін, що
визначений п. 2.2. Договору. У зв'язку з
цим, монтаж припливно-витяжної
вентиляції було здійснено у період з 24
січня 2011 року по 28 лютого 2011 року після
повідомлення Замовника про можливість
виконання означених робіт.

Позивач звертає увагу на те, що,
відповідно до п. 2.3. Договору,
документом що підтверджує приймання
виконаних робіт є підписаний
Підрядником та затверджений
Замовником Акт виконаних підрядних
робіт.

Позивач наголошує, що 28 лютого 2011 року
позивачем та відповідачем було
підписано Акт здачі-приймання робіт до
Договору № 105.10 від 29.07.2010 року (надалі -
Акт).

Як слідує з п. 2.4. Договору, Підрядник по
завершенні роботи передає Замовнику
два примірники Акту приймання-передачі
виконаних робіт. Замовник протягом 5-ти
календарних днів з моменту отримання
Акту приймання-передачі перевіряє
обсяги виконаних робіт, їх якість та
відповідність умовам договору та
підписує Акт приймання-передачі, після
чого повертає один екземпляр Акту
Підряднику або надає Підряднику
мотивовану письмову відмову від
підписання Акту з вказівкою на
недоліки, що виявлені у виконаних
роботах.

Позивач наголошує, що, відповідно до ч. 1
ст. 853 Цивільного кодексу України,
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
Договору підряду, оглянути її і, в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов Договору або інших недоліків,
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Позивач звертає увагу на те, що за таких
умов, зважаючи на наведене у своїй
сукупності, відповідач за наявності
претензій до терміну виконання робіт
зобов'язаний був вказати про це в Акті,
однак, відповідач, підписуючи Акт,
будь-яких претензій з приводу термінів
виконання підрядних робіт не заявляв.

Позивач зазначає, що в Акті
зафіксовано, що перераховано аванс -
31000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 5 166,67 грн., і ще
належить перерахувати на
розрахунковий рахунок Виконавця
(позивача) за виконані роботи по
Договору 31 000,00 грн. з врахуванням ПДВ, в
т.ч. ПДВ-5 166,67 грн.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 854
Цивільного кодексу України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк або
за згодою замовника - достроково.

Позивач наголошує, що 15.04.2011 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кампен» в рахунок
виконання взятих на себе зобов'язань за
Договором перерахувало на користь
Міжрегіональної науково-виробничої
асоціації підприємств «Авіокон
проект» тільки 15 000,00 грн.

Позивач звертає увагу на те, що
наприкінці вересня 2011 року позивач
скерував на адресу відповідача
Претензію від 16.09.2011 року вих. № 577 (далі
по тексту - Претензія) про
перерахування решти суми
заборгованості на суму 16 000,00 грн.,
котру, як це стверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, відповідач отримав 29.09.2011
року. Претензія залишена відповідачем
без задоволення.

Позивач зазначає, що положеннями п. 3.4.
Договору визначено, що розрахунок за
виконані роботи Замовник проводить
протягом 5-ти календарних днів з
моменту затвердження ним Акту
виконаних робіт відповідно до п. 2.3.
Договору.

Відповідно до п. 5.3. Договору, у випадку
порушення Замовником строків, вказаних
у п. 3.4. цього Договору, останній сплачує
Підряднику, на його вимогу, пеню в
розмірі 1% від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

Позивач звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 6
Цивільного кодексу України визначено,
що сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд. Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами. У
відповідності з ч. 2 ст. 4 Цивільного
кодексу України, актами цивільного
законодавства є також інші закони
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та цього Кодексу
(далі - закон). Ст. 610 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно з ст. 611
Цивільного кодексу України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до ч.
2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Якщо за
порушення зобов'язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624
Цивільного кодексу України).

Позивач звертає увагу на те, що як
вбачається з ст.ст. 6, 627 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Приписами ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства. Ст.
629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з ч. 1
ст. 216 Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором. У ч. 6 ст.
231 Господарського кодексу України
визначено, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

10.01.2012 року за вх.№382/12 позивач подав
заяву про зміну розміру розміру
позовних вимог, де зазначив, що згідно з
ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України, позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Позивач наголошує, що як слідує з ч. 2 ст.
82 Господарського процесуального
кодексу України, обираючи при
прийнятті рішення правову норму, що
підлягатиме застосуванню до спірних
правовідносин, господарський суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, які викладені
у рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 111-16
цього Кодексу.

Позивач звертає увагу на те, що з
постанови Верховного Суду України від
24.10.2011 року у справі № 3-114сг11 (ухвалена в
порядку ст. 111-16 ГПК України) вбачається,
що яким би способом не визначався в
договорі розмір пені, він не може
перевищувати той розмір, який
установлено законом як граничний,
тобто за прострочення грошового
зобов'язання за договором може бути
стягнено лише пеню, сума якої не
перевищує ту, що обчислена на підставі
подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Постановою Правління Національного
банку України від 09.08.2010 року №377 «Про
регулювання грошово-кредитного ринку»
передбачено, що з 10 серпня 2010 року
облікова ставка становить 7,75% річних.

Приписами ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України визначено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Частиною 3 ст. 254 Цивільного кодексу
України передбачено, що строк, що
визначений місяцями, спливає у
відповідне число останнього місяця
строку. Строк, що визначений у
півмісяця, дорівнює п'ятнадцяти дням.
Якщо закінчення строку, визначеного
місяцем, припадає на такий місяць, у
якому немає відповідного числа, строк
спливає в останній день цього місяця.

Позивач наголошує, що, враховуючи
підписання та затвердження Акту
позивачем та відповідачем 28.02.2011 року,
зважаючи на положення п. 3.4. Договору,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кампен» зобов'язане
було виконати грошове зобов'язання не
пізніше 05.03.2011 року.

На підставі наведеного позивач
зазначає, що сума пені підлягає
стягненню за шестимісячний період
починаючи з 06.03.2011 року, тобто до 06.09.2011
року включно.

15 квітня 2011 року відповідачем на
користь Міжрегіональної
науково-виробничої асоціації
підприємств «Авіокон проект»
перераховано грошові кошти у розмірі
15000,00 грн. У зв'язку з цим, сума
заборгованості за період з 06.03.2011 року
по 14.04.2011 року включно, тобто за 40 днів,
становить 31000,00 грн., а за період з 15.04.2011
року по 06.09.2011 року включно, тобто за 145
днів - 16000,00 грн.

Таким чином, за твердженням позивача,
сума пені, що підлягає стягненню,
становить 1511,79 грн.

Позивач наголошує, що з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кампен»
підлягає стягненню 18653,78 грн.
заборгованості, з яких: 16000,00 грн. -
основний борг; 1511,79 грн. -пеня; 685,00 грн. -
інфляційні втрати; 456,99 грн. - 3% річних.

Крім того, з приводу заявлених
тверджень відповідача щодо
відшкодування витрат на охорону
об'єкту, позивач зазначає, що, згідно
актів, долучених до матеріалів справи,
не вбачається, що охорона
здійснювалась саме цього об'єкту та
саме піцерії у м. Миколаєві. Позивач
зазначає, що йому невідомо, яким чином
охорона об'єкта завдала шкоди ТзОВ
«Кампен», та яке відношення до цього
має МНВАП "Авіокон проект", та яким
чином це стосується справи, що
розглядається.

Водночас позивач наголошує, що питання
щодо строків виконання робіт
вирішувалось у справі № 5015/6955/11, та
МНВАП "Авіокон проект", згідно
вищезгаданого рішення, уже понесла
санкції щодо порушення строків
виконання робіт.

Також, позивач зазначає, що позовні
вимоги ТзОВ «Кампен» по справі №
5015/6955/11 задоволено частково лише в
розмірі 30 % .

Позивач звертає увагу на те, що, згідно
з ч.1 ст. 61 Конституції України, ніхто не
може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення, а
як відомо, Конституція України має
найвижчу юридичну силу.

Позивач зазначає, що, відповідно до ст.
58 ГПК України, в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.
Суддя має право об'єднати кілька
однорідних позовних заяв або справ, у
яких беруть участь ті ж самі сторони, в
одну справу, про що зазначається в
ухвалі про порушення справи або в
рішенні. Не допускається об'єднання в
одне провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Позивач звертає увагу на те, що згідно з
ст. 60 ГПК України, відповідач має право
до початку розгляду господарським
судом справи по суті подати до позивача
зустрічний позов для спільного
розгляду з первісним позовом.
Зустрічний позов повинен бути взаємно
пов'язаний з первісним. Подання
зустрічного позову провадиться за
загальними правилами подання позовів.

Разом з тим, позивач зазначає, що
відповідач не обмежений у праві
звернутися з позовом про стягнення
коштів, у зв'язку із завданням шкоди, до
Господарського суду Львівської
області.

З приводу неправомірності нарахування
пені позивач повідомляє, що в нього
немає обов'язку направлення вимоги
щодо сплати штрафних санкцій, а пеня -
це санкція за неналежне виконання
зобов'язання як такого. Крім того,
позивач звертає увагу на те, що
претензія щодо сплати основного боргу
була надіслана відповідачу, на яку
ніякої відповіді позивач не отримав, а
в претензії зазначена така санкція, як
пеня.

04.02.2014 року за вх.№505/14 позивач подав
заяву про зміну розміру позовних вимог,
в якій просить стягнути з відповідача 19
692,03 грн. заборгованості, з яких 16 000,00
грн. - основний борг; 1 511,79 грн. - пеня; 733,00
грн. - інфляційні втрати; 1447,24 грн. - 3%
річних, а також 1 411,50 грн. судового
збору.

06.02.2014 року за вх.№5251/14 позивач подав
заяву про зміну розміру позовних вимог,
в якій просить стягнути з відповідача 19
630,90 грн. заборгованості, з яких 16 000,00
грн. - основний борг; 1 511,79 грн. - пеня; 671,87
грн. - інфляційні втрати; 1447,24 грн. - 3%
річних, а також 1 411,50 грн. судового
збору.

У відзиві на позовну заяву відповідач
зазначає, що, відповідно до п.2.2.
Договору, Підрядник, тобто МНВАП
«Авіокон проект», зобов'язаний
завершити виконання робіт за цим
Договором у термін до 23.08.2010 р. Однак, у
порушення взятих на себе зобов'язань,
роботи були виконані лише 28.02.2011 р.,
тобто через 6 (шість) місяців від дня
закінчення строку, протягом якого
роботи повинні були бути виконані.
Даний факт підтверджується Актом
здачі-приймання робіт до Договору №105.10
від 29 липня 2010р., складеним 28.02.2011р. між
ТзОВ «Кампен» і МНВАП «Авіокон проект».

Тобто, на думку відповідача, МНВАП
«Авіокон проект» були грубо порушені
умови Договору, що спричинило значні
фінансові збитки для ТзОВ «Кампен»,
оскільки товариство не мало змоги
здійснювати повноцінну експлуатацію
об'єкту.

Відповідач зазначає, що твердження
Підрядника про те, що Підрядник виконав
роботи в повному обсязі, відповідно до
умов Договору, не відповідають дійсним
обставинам справи, оскільки роботи
були виконані з шестиразовим
запізненням від обумовленого в
Договорі терміну.

Відповідач зазначає, що, у зв'язку з
існуванням між Сторонами розбіжностей
щодо причин порушення термінів
виконання робіт МНВАП «Авіокон проект»
згідно Договору, ухвалою
Господарського суду Львівської
області дану справу було зупинено до
набрання законної сили рішенням по
справі №5015/6955/11. Судами усіх інстанцій
у процесі розгляду справи №5015/6955/11 про
стягнення пені з МНВАП «Авіокон
проект», у зв'язку з порушенням умов
Договору підряду №105.10 від 29.07.2010 р., на
підставі якого позивач заявив позовні
вимоги у даній справі №5015/7241/11, було
задоволено позовні вимоги ТзОВ
«Кампен» та встановлено факт порушення
МНВАП «Авіокон проект» термінів
виконання робіт згідно Договору.
Зокрема, на стор. 4 Постанови Вищого
господарського суду України від 27.11.2013
р. по справі №5015/6955/11 вказано, що
господарськими судами встановлено, що
роботи згідно договору №105.10 від 29.07.2010
року виконані та здані підрядником
28.02.2011 року (підтвердженням чого є акт
здачі-приймання робіт), тобто з
порушенням строку їх виконання,
встановленого п.2.2. договору.

Відповідач наголошує, що згідно ч.2 ст.35
ГПК України, факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідач зазначає, що ТзОВ «Кампен»
планувало провести повну оплату за
виконані роботи відповідно до умов
Договору протягом п'яти календарних
днів з моменту затвердження Акту
виконаних робіт, тобто в кінці серпня
2010 р. Але, оскільки роботи за Договором
були виконані з запізненням на 6 (шість)
місяців, то кошти, які були заплановані
як оплата за дані роботи, ТзОВ «Кампен»
було змушено витратити на мінімізацію
та ліквідацію наслідків, спричинених
неможливістю повноцінної експлуатації
об'єкту, у зв'язку зі значним порушенням
терміну виконання робіт МНВАП «Авіокон
проект». Таким чином, замість отримання
прибутку шляхом повноцінної
експлуатації об'єкта, починаючи з 23
серпня 2010 р., ТзОВ «Кампен» змушене було
нести протягом шести місяців витрати
по поточному отриманні об'єкта,
зокрема, сплати необхідних бюджетних
платежів та зборів, послуг з охорони
об'єкта і т.д. Тобто, на момент
підписання Акту здачі-приймання робіт
28.02.2011р., в ТзОВ «Кампен» не було вільних
обігових коштів для повної оплати
виконаних робіт. Отже, затримка по
виконанню своїх зобов'язань ТзОВ
«Кампен» була спричинена діями МНВАП
«Авіокон проект» та з його вини, а саме,
у зв'язку з шестикратним порушенням
терміну завершення робіт, передбачених
Договором, та неможливістю внаслідок
цього повноцінної експлуатації
об'єкта, на якому проводилися ці роботи.

Для підтвердження даних тверджень
відповідач надає суду, зокрема,
документи, які підтверджують понесені
товариством у січні-лютому 2011 року
витрати на охорону об'єкта, на якому
проводилися роботи, у сумі 1240, 80 грн.
(одна тисяча двісті сорок гривень)
вісімдесят копійок. До пояснень додані
складені та підписані ТзОВ «Кампен» та
ЦТО ПЦС 2 УДСО при ГУМВС України у
Львівській області Акти прийому-здачі
виконаних робіт/послуг №№ ЦПФ-000006 за
січень 2011р. та ЦПФ-001474 за лютий 2011р., а
також банківські виписки, які
підтверджують фактичне здійснення
відповідних оплат.

Відповідач наголошує, що згідно ч. 4 ст.
612 ЦК України прострочення боржника не
настає, якщо зобов'язання не може бути
виконане внаслідок прострочення
кредитора. В ч.1 ст. 613 ЦК України
вказано, що кредитор вважається таким,
що прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку

Враховуючи вищенаведене та факт
встановлення судом порушення
зобов'язання щодо терміну виконання
робіт з боку МНВАП «Авіокон проект»,
ТзОВ «Кампен» вважає, що розмір
застосованих до товариства штрафних
санкцій повинен бути зменшений з
врахуванням суми понесених
товариством витрат на утримання
об'єкту у зв'язку з неможливістю
введення його в експлуатацію з вини
позивача.

Також, відповідач звертає увагу на те,
що, відповідно до заяви про зміну
розміру позовних вимог від 10.01.2012 р.,
МНВАП «Авіокон проект» просить
стягнути з ТзОВ «Кампен 1511,79 грн. пені.
Однак в п. 5.3. Договору підряду №105.10 від
29.07.2010 р. вказано, що у випадку порушення
Замовником строків, вказаних у п.3.4.
цього Договору, останній сплачує
Підряднику, на його вимогу, пеню. Згідно
ч.2 ст. 530 ЦК України боржник повинен
виконати зобов'язання у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги.

Відповідач стверджує, що ТзОВ «Кампен»
жодної вимоги про сплату пені від МНВАП
«Авіокон проект» не отримувало, а
представник МНВАП «Авіокон проект» в
судовому засіданні не заперечив
відсутності такої вимоги, жодних
доказів про звернення з такою вимогою
чи направлення такої вимоги позивач до
матеріалів справи не долучив, а в
претензії Підрядника від 16.09.2011р.
міститься прохання лише про
перерахування заборгованості на суму 16
000, 00 грн. Вимоги щодо сплати пені, на
думку відповідача, в даній претензії не
міститься.

Відповідач зазначає, що, в даному
випадку, також відсутнє будь-яке
обмеження права на звернення до суду,
яким представник позивача
обґрунтовував прохання про стягнення
пені в позовній заяві без наявності
вимоги про стягнення пені, відповідно
до умов Договору, оскільки предметом
позову є стягнення заборгованості за
договором підряду. Тобто, позивач не
обмежений цими обставинами у зверненні
до суду щодо стягнення заборгованості,
трьох відсотків річних та витрат,
завданих інфляційними процесами в
економіці.

Тобто, на думку відповідача, в даному
випадку сторонами узгоджено порядок
стягнення пені, який передбачає
пред'явлення вимоги Замовникові на
сплату пені.

Відповідач наголошує, що відсутність
вимоги про стягнення пені обґрунтовує
неможливість застосування в будь-якому
випадку такої штрафної санкції, як
стягнення пені за порушення Замовником
строків, вказаних в п.3.4. Договору,
оскільки порушено порядок такого
стягнення, визначений в Договорі за
згодою сторін.

Відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позовної заяви
Міжрегіональної науково-виробничої
асоціації підприємств «Авіокон
проект» частково, зокрема: відмовити в
задоволенні вимог щодо стягнення пені
повністю та зменшити розмір інших
штрафних санкцій з урахуванням
встановленого судом факту порушення
позивачем виконання своїх зобов'язань
та понесеними, у зв'язку з цим,
витратами ТзОВ «Кампен».

На момент розгляду справи відповідач
не подав доказів погашення боргу в
повному обсязі, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, відзив на позов подав.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
в тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, в тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530
Цивільного кодексу України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Порушенням
зобов'язання, відповідно до статті 610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними
санкціями в цьому Кодексі визначаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Стаття 625 Цивільного кодексу України
передбачає, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України) за
договором будівельного підряду
Підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а Замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
Підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, 29 липня 2010 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кампен» та
Міжрегіональною науково-виробничою
асоціацією підприємств «Авіокон
проект» було укладено Договір підряду
№ 105.10 (надалі - Договір) на виконання
робіт по влаштуванню
припливно-витяжної вентиляції піцерії
у м. Миколаєві Львівської області.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Підрядник
зобов'язується власними силами і
засобами виконати роботи по
влаштуванню припливно-витяжної
вентиляції піцерії у м. Миколаєві
Львівської області, а Замовник
зобов'язується прийняти закінчені
роботи та оплатити їх.

У відповідності з п. 2.2. Договору,
підрядник зобов'язаний завершити
виконання робіт за цим Договором
поетапно у термін до 23 серпня 2010 року з
правом дострокового виконання. Проте,
як вбачається з письмових пояснень
працівників позивача ОСОБА_5 від 20.11.2011
року та ОСОБА_6 від 02.12.2011 року, а також
стверджується Довідкою позивача від
09.12.2011 року № б/н., монтаж
припливно-витяжної вентиляції було
здійснено у період з 24 січня 2011 року по
28 лютого 2011 року після повідомлення
Замовника про можливість виконання
робіт.

Відповідно до п. 2.3. Договору,
документом що підтверджує приймання
виконаних робіт є підписаний
Підрядником та затверджений
Замовником Акт виконаних підрядних
робіт.

28 лютого 2011 року позивачем та
відповідачем було підписано Акт
здачі-приймання робіт до Договору №
105.10 від 29.07.2010 року (надалі - Акт).

Як слідує з п. 2.4. Договору, Підрядник по
завершенні роботи передає Замовнику
два примірники Акту приймання-передачі
виконаних робіт. Замовник протягом 5-ти
календарних днів з моменту отримання
Акту приймання-передачі перевіряє
обсяги виконаних робіт, їх якість та
відповідність умовам договору та
підписує Акт приймання-передачі, після
чого повертає один екземпляр Акту
Підряднику або надає Підряднику
мотивовану письмову відмову від
підписання Акту з вказівкою на
недоліки, виявлені у виконаних роботах.
За таких умов, зважаючи на наведене у
своїй сукупності, відповідач за
наявності претензій до виконання робіт
зобов'язаний був вказати про це в Акті.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, у Акті зафіксовано
наступне: «... Перераховано аванс - 31000,00
грн., в т.ч. ПДВ - 5 166,67 грн. Належить
перерахувати на розрахунковий рахунок
Виконавця за виконані роботи по
Договору 31000,00 грн. з врахуванням ПДВ, в
т.ч. ПДВ - 5166,67 грн. ...».

Отже, відповідач, підписуючи Акт,
будь-яких претензій з приводу
виконання підрядних робіт не заявляв.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 854
Цивільного кодексу України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк,
або за згодою замовника - достроково.

Положеннями п. 3.4. Договору визначено,
що розрахунок за виконані роботи
Замовник проводить протягом 5-ти
календарних днів з моменту
затвердження ним Акту виконаних робіт
відповідно до п. 2.3. Договору.

Судом встановлено, що 15.04.2011 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кампен» в рахунок
виконання взятих на себе зобов'язань за
Договором перерахувало на користь
Міжрегіональної науково-виробничої
асоціації підприємств «Авіокон
проект» тільки 15 000,00 грн.

В зв'язку з наявністю заборгованості
відповідача перед позивачем,
наприкінці вересня 2011 року позивач
скерував на адресу відповідача
Претензію від 16.09.2011 року вих. № 577 про
перерахування решти суми
заборгованості на суму 16 000,00 грн.,
котру, як це стверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, відповідач отримав 29.09.2011
року. Однак, всупереч вимогам суду,
належних та допустимих доказів
реагування відповідача на цю Претензію
учасниками процесу не надано.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що на час прийняття судом
рішення, незважаючи на вимоги суду, що
викладені в відповідних судових
ухвалах, відповідачем не надано
належних та допустимих доказів оплати
відповідачем основної суми боргу в
розмірі 16000, 00 грн.

Також, відповідно до п.5.2. Договору, за
невиконання або неналежне виконання
своїх договірних зобов'язань винна
Сторона несе відповідальність,
передбачену чинним законодавством
України та даним Договором.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

06.02.2014 року за вх.№5251/14 позивач подав
заяву про зміну розміру позовних вимог,
в якій просить стягнути з відповідача 19
630,90 грн. заборгованості, з яких 16 000,00
грн. - основний борг; 1 511,79 грн. - пеня; 671,87
грн. - інфляційні втрати; 1447,24 грн. - 3%
річних, а також 1 411,50 грн. судового
збору.

В ході розгляду справи встановлено, що
відповідач не заперечив проти вимоги
позивача в частині сплати суми
основного боргу у розмірі 16000,00 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 671,87 грн., 3%
річних в розмірі 1447,24 грн., а заперечив
стосовно стягнення пені в повному
обсязі та наголосив на необхідності
зменшення суми боргу, тобто, відповідач
у своєму поясненні, що подано до
канцелярії Господарського суду
Львівської області 06.02.2014 року за
вх.№5252/14 просить суд відмовити в
задоволенні позовної заяви
Міжрегіональної науково-виробничої
асоціації підприємств «Авіокон
проект» частково, зокрема: відмовити в
задоволенні вимог щодо стягнення пені
повністю та зменшити розмір інших
штрафних санкцій на суму 1240,80 грн. з
урахуванням встановленого судом факту
порушення позивачем виконання своїх
зобов'язань та понесеними, у зв'язку з
цим, витратами ТзОВ «Кампен».

Однак, щодо позиції відповідача про те,
щоб відмовити позивачу в задоволенні
вимог щодо стягнення пені повністю, у
зв'язку з тим, що ТзОВ «Кампен» жодної
вимоги про сплату пені від МНВАП
«Авіокон проект» не отримувало, слід
зазначити, що відповідно до п.1.8.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №14 від
17.12.2013 року, попереднє, до подання
позову до господарського суду,
звернення кредитора до боржника з
вимогою про сплату сум пені,
інфляційних нарахувань та процентів
річних не передбачено законом і тому не
є обов'язковим. Отже, неподання
позивачем (кредитором) доказів такого
звернення не тягне за собою відмови в
задоволенні відповідних позовних
вимог.

Посилання відповідача на п.1.7 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 року, в якій
наголошено на необхідності
направлення вимоги в порядку ст. 530 ЦК
України, а також що подання позовної
заяви до господарського суду та
направлення її копії боржнику не
можуть розглядатися як вимога, не
можуть бути при прийнятті рішення по
даній справі взяті до уваги, оскільки,
як зазначено у цьому пункті, поняття
вимоги розглядається у даному
роз'ясненні у розумінні норми ст. 530 ЦК
України, тобто якщо в Договорі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконане грошове
зобов'язання, а, як зазначено вище, у
п.3.4. Договору визначено, що розрахунок
за виконання робіт замовником
проводиться протягом 5-ти календарних
днів з моменту затвердження ним Акту
виконаних робіт відповідно до п.2.3.
Договору. Отже, вищезазначене
роз'яснення не стосується виконання
сторонами п.5.3. Договору.

Крім того, відповідач зазначає, що,
згідно ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому, повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Аналогічні приписи містить ч.3
ст. 551 ЦК України, якою встановлено, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Відповідно до п.3 ч.1
ст. 83 ГПК України, господарський суд,
приймаючи рішення, має право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню із сторони, що
порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, господарський
суд повинен об'єктивно оцінити, чи є
даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, наслідків
порушення зобов'язання, відповідності
розміру стягуваної неустойки (штрафу,
пені) таким наслідкам, поведінки винної
сторони.

Отже, відносно вимоги відповідача щодо
зменшення розміру штрафних санкцій на
суму 1240, 80 грн. з урахуванням
встановленого судом факту порушення
позивачем своїх зобов'язань та
понесення відповідачем, в зв'язку з цим
витрат, слід зазначити, що чинним
законодавством України не передбачено
право суду зменшувати розмір стягнення
3% річних та інфляційних втрат, що
передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України,
оскільки ці суми не є неустойкою. Також,
ні умовами Договору, ні чинним
законодавством України не передбачено,
що підрядник за договором підряду
повинен нести витрати за експлуатацію
об'єкта замовником за час виконання
робіт на об'єкті замовника, адже тільки
за домовленістю сторін, належні та
допустимі докази наявності якої
повинні бути надані суду, можливо, за
відповідних обставин, накласти на
підрядника обов'язок щодо оплати
охорони об'єкта замовника.

Тому, суд залишає без задоволення
прохання відповідача зменшити розмір
заборгованості, що підлягає до
стягнення на суму 1240,80 грн. з
урахуванням встановленого судом факту
порушення позивачем виконання своїх
зобов'язань та понесеними у зв'язку з
цим витратами ТзОВ «Кампен», оскільки,
незважаючи на вимоги суду,
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів того, що порушення
позивачем строків виконання своїх
зобов'язань призвели до обов'язку
позивача щодо відшкодування
відповідачу понесених витрат по
поточному утриманню об'єкта, оскільки
таке зменшення не передбачено ні
Договором між сторонами, ні чинним
законодавством України.

Отже, як вбачається із представлених
суду матеріалів, відповідач не виконав
свої договірні зобов'язання по
своєчасній оплаті за виконані
позивачем роботи, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 16 000,00 грн. -
основний борг; 1 511,79 грн. - пеня; 671,87 грн. -
інфляційні втрати; 1447,24 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Належних доказів наявності
передбачених законом чи договором
підстав для звільнення відповідача від
відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не
подав докази погашення боргу в повному
обсязі, позовні вимоги визнав частково,
явку повноважного представника в
судове засідання забезпечив.

Враховуючи, що позивач представив
достатньо об'єктивних та переконливих
доказів в підтвердження частини
позовних вимог, уточнив (зменшив)
позовні вимоги, а відповідач позовні
вимоги визнав частково, суд прийшов до
висновку, що уточнені (зменшені)
позовні вимоги Міжрегіональної
науково-виробничої асоціації
підприємств «Авіокон проект» (м. Львів)
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кампен» (м. Миколаїв)
про стягнення заборгованості за
договором підряду в розмірі 16 000,00 грн.
основного боргу, 1 511,79 грн. пені, 671,87 грн.
- інфляційних втрат та 1447,24 грн. - 3%
річних є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється: за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством; за подання до суду
апеляційної і касаційної скарг на
судові рішення, заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, заяви про
скасування рішення третейського суду,
заяви про видачу виконавчого документа
на примусове виконання рішення
третейського суду та заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України; за видачу судами
документів.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач
подав платіжне доручення №7639 від 24.11.2011
року на суму 1411,50 грн. про сплату
судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст.
49 ГПК України, слід покласти на
відповідача, оскільки спір виник з його
вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43,
33, 43, 49, 75, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Уточнені (зменшені) позовні
вимоги - задоволити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кампен»
(81600, вул. Лисенка, 37 Д, м. Миколаїв,
Львівська обл., , р/р
5875 в ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 385468) на
користь Міжрегіональної
науково-виробничої асоціації
підприємств «Авіокон проект» (79035, м.
Львів, вул. Січинського. 7, ,
р/р 2 в ПЛФ ВАТ «Кредобанк», МФО
325365, ІП №49) заборгованість за
договором підряду в розмірі 16 000
(шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.
основного боргу, 1 511 (одна тисяча
п'ятсот одинадцять) грн. 79 коп. пені, 671
(шістсот сімдесят одна) грн. 87 коп. -
інфляційних втрат, 1447 (одна тисяча
чотириста сорок сім) грн. 24 коп. - 3%
річних та 1 411 (одна тисяча чотириста
одинадцять) грн. 50 коп. судового збору.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116 ГПК
України, після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 10.02.2014 року