РІШЕННЯ

"06" лютого 2014 р.Справа № 921/1087/13-г/8

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Галамай О.З. при
секретарі Вербовській М.І.

розглянув матеріали справи

за позовом: Комунальної установи
Тернопільської обласної ради
"Тернопільський обласний клінічний
шкірно - венерологічний диспансер",
м.Тернопіль

до відповідача: Державного вищого
навчального закладу "Тернопільський
державний медичний університет ім.
І.Я.Горбачевського", м.Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна фінансова інспекція
в Тернопільській області, м.Тернопіль

про відшкодування витрат за комунальні
послуги в сумі 39 077,77 грн.

За участю представників:

від позивача: Балешта А.І. -
юрисконсульт, доручення № 1564 від
08.11.2013р.

від відповідача: Балабан П.О. -
юрисконсульт, довіреність № 19/4133 від
15.10.2013р.

від третьої особи: не з'явився.

Представникам сторін та третьої
особи 15.01.2014р. роз'яснено їх права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 27 ГПК
України.

Фіксація судового процесу
технічними засобами в порядку ст. 81-1
ГПК України не здійснювалася через
відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Тернопільської області
Комунальною установою Тернопільської
обласної ради "Тернопільський обласний
клінічний шкірно - венерологічний
диспансер" за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області подано позов до
відповідача Державного вищого
навчального закладу "Тернопільський
державний медичний університет ім.
І.Я.Горбачевського" про відшкодування
витрат за комунальні послуги в сумі 39
077,77 грн.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 25 жовтня 2013
року суддею Гирилою І.М. порушено
провадження у справі №921/1087/13-г/8.

Розгляд справи неодноразово
відкладався з підстав, викладених у
відповідних ухвалах суду.

Розпорядженням голови
господарського суду Тернопільської
області від 18.12.2013р. справу №921/1087/13-г/8
передано на розгляд судді Галамай О.З.

Ухвалою суду від 18.12.2013р. суддею
Галамай О.З. справу №921/1087/13-г/8 прийнято
до свого провадження та призначено її
до розгляду на 15.01.2014р.

В судовому засіданні 15.01.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті та
оглянув оригінали документів, доданих
до позовної заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні 15.01.2014р. позовні вимоги
підтримала повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача в
судовому засіданні 15.01.2014р. проти
позовних вимог заперечив з підстав,
викладених у відзиві на позов (вх. №18594
від 11.11.2013р.) та пояснень, наданих в
судовому засіданні.

Представник третьої особи в
судовому засіданні 15.01.2014р. позовні
вимоги вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення.

З метою повного та всебічного
розгляду справи в судових засіданнях
оголошувались перерви відповідно до
05.02.2014р., 06.02.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 06.02.2014р. позовні вимоги
підтримала, просила стягнути з
відповідача витрати (збитки) в розмірі
39 077,77 грн. та надала додаткові докази у
справу.

Представник відповідача в
судовому засіданні 06.02.2014р. проти
позовних вимог заперечив з підстав,
викладених у відзиві на позов (вх. №18594
від 11.11.2013р.) та пояснень, наданих в
судовому засіданні.

Представник третьої особи в
судове засідання 06.02.2014р. не з'явився.

В судовому засіданні 06.02.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

Відповідно до Статуту
комунальної установи Тернопільської
обласної ради "Тернопільський обласний
клінічний шкірно-венерологічний
диспансер", затвердженого
розпорядженням голови Тернопільської
обласної ради від 30.12.2009р. №275 та
зареєстрованим Державним реєстратором
20.05.2010р. на договірних умовах диспансер
є клінічною базою курсу
дерматовенерології Тернопільського
державного медичного університету ім.
І.Я. Горбачевського та базою підготовки
лікарів-інтернів. (п. 5.2. Статуту).

У лютому 2006р. між Тернопільським
державним медичним університетом
імені І. Я. Горбачевського (далі - мед.
університет) та адміністрацією
Тернопільського обласного
комунального онкологічного диспансеру
(далі - диспансер) укладено Угоду про
співробітництво, за умовами пункту 1
якої сторони взяли на себе взаємні
обов'язки по спільній організації,
вдосконаленню і забезпеченню медичною
допомогою населення, ефективному
використанню матеріальних, кадрових,
фінансових ресурсів і наукового
потенціалу працівників
Тернопільського медичного
університету та протитуберкульозного
диспансеру, проведенню
науково-практичних досліджень,
спрямованих на поліпшення здоров'я
населення.

Згідно пунктів 6.1 - 6.2 угоди з метою
покращення навчального процесу та
консультативно-лікувальної роботи на
кафедрі, Диспансер передав, а
Університет прийняв в строкове
користування приміщення за адресою:
м.Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 39 з
метою розміщення навчальних кафедр.

Пунктом 9 сторони погодили, що угода
вважається пролонгованою на тих же
умовах і на той же термін, якщо за два
місяці до закінчення строку її дії
жодна із сторін письмово не заявить про
її розірвання.

Представники сторін в судовому
засіданні підтвердили, що дана угода в
подальшому була пролонгована до січня
2013 р. включно.

17.01.2013р. між тими ж сторонами укладено
Угоду про співробітництво, пунктом 2
якої сторони підтвердили, що медичний
університет продовжує використовувати
на постійній основі площі
Тернопільського обласного клінічного
шкірно - венерологічного диспансеру
(згідно додатку 1, яким встановлено
розміщення кафедри інфекційних хвороб
з епідеміологією, шкірними та
венеричними хворобами (курс
дерматовенерології) Університету на
базі Диспансеру, а також зазначено
площі, які вона займає - всього 90,5
кв.м.) з часу надання обласному
клінічному шкірно - венерологічному
диспансеру статусу клінічного
лікувально-профілактичного закладу
(наказ МОЗ України №273 від 14.09.1998р.).
Згідно п. 10 дана угода діє з 17.01.2013р. по
31.12.2013р.

Рішенням Тернопільської обласної ради
"Про розгляд клопотань об'єктів
спільної власності територіальних
громад сіл, селищ, міст Тернопільської
області" №1348 від 27.03.2012р. надано дозвіл
на здачу в оренду фактично зайнятих
державним вищим навчальним закладом
"Тернопільський державний медичний
університет ім. І.Я.Горбачевського"
приміщень, зокрема, приміщень
Тернопільського обласного клінічного
шкірно - венерологічного диспансеру за
адресою вул.Кн.Острозького 39 в
м.Тернопіль площею 88,0 кв.м., де
розміщені кафедри вказаного
навчального закладу терміном на один
рік та орендною платою одна грн. на рік
та доручено головному лікарю укласти
угоди з медичним університетом про
відшкодування витрат за комунальні
послуги, пропорційно до займаних площ,
як витрат по забезпеченню навчальних
та науково-дослідних процесів (п. 12
рішення).

З метою недопущення порушень
бюджетного законодавства, на виконання
рішення Тернопільської обласної ради
№1348 від 27.03.2012р. шкірвендиспансер
звернувся до медичного університету із
листами №546 від 03.05.2012р.та №1403 від
06.11.2012р., якими пропонував укласти
договір оренди нежитлового приміщення
та відшкодування витрат за комунальні
послуги. 15.11.2012р. відповідачем
надіслано позивачеві листа № 19/4085,
відповідно до якого Університет
відмовився від укладення договору про
відшкодування витрат, посилаючись при
цьому на відсутність правових підстав
для їх відшкодування.

Протягом травня - червня 2013р. Державною
фінансовою інспекцією в
Тернопільській області на виконання
Плану контрольно-ревізійної роботи на
II квартал 2013 року проведено планову
ревізію фінансово-господарської
діяльності Комунальної установи
Тернопільської обласної ради
"Тернопільський обласний клінічний
шкірно-венерологічний диспансер" за
період з 01.01.2010 по 30.04.2013 рр., за
наслідками якої 26.06.2013 року складено
акт за №04-22/141.

При дослідженні питання програми
ревізії "Оплати комунальних послуг та
енергоносіїв" встановлено, що між
Позивачем та Університетом укладені
угоди про співробітництво, на підставі
яких в приміщенні Позивача розміщено
одну кафедру Університету, який
підпорядкований Міністерству охорони
здоров'я України та, відповідно,
фінансується з державного бюджету. Для
реалізації завдань, визначених
угодами, Позивач передав Університету
в строкове користування дане
приміщення. Разом з тим, у вказаних
угодах не визначено розміру видатків
Позивача на оплату комунальних послуг
(теплопостачання, водопостачання та
водовідведення, використання
електроенергії, вивіз сміття),
пов'язаних з розміщенням та
функціонуванням кафедри Університету.
З огляду на це, та у відповідності до
рішення Тернопільської обласної ради
від 27.03.2012р. № 1348, Позивачем
направлено на адресу Університету
листи з вимогою укласти договір оренди
нежитлового приміщення та
відшкодувати кошти за спожиті
комунальні послуги, однак відповідачем
листом відмовлено в укладенні даного
договору.

В ході ревізії Державною фінансовою
інспекцією проведено розрахунок
видатків за комунальні послуги,
пропорційно займаної кафедрами
Університету площі приміщень (згідно
контрольних обмірів), взято до уваги
вартість теплопостачання (впродовж
перевіреного періоду) всієї
опалювальної площі та з урахуванням
використання на займаних площах
електроприладів, кількості
працівників на кафедрах та кількості
студентів, що проходили в Диспансері
теоретичні та практичні заняття.

Як зазначено в акті ревізії, внаслідок
допущеного порушення за період з
01.01.2010р. по 30.04.2013р. шкірвендиспансером
проведено покриття видатків
сторонньої юридичної особи та як
наслідок завдано матеріальної шкоди
(збитків) позивачеві на загальну суму 39
077,77 грн., з яких: видатки за
теплопостачання приміщень - 34 031,54 грн.,
за спожиту електроенергію - 2 025,46
грн.; за послуги з водопостачання та
водовідведення - 1 820,68 грн. та за
вивезення сміття - 1 200,09 грн. Також
проведеною під час ревізії комісією
диспансеру з представниками
Університету контрольними обмірами
встановлено, що площа приміщень, на
яких розміщена кафедра Університету,
складає 90,5 квадратних метрів.

Враховуючи вищезазначене, посилаючись
в обґрунтуванні позовних вимог на
недопущення порушень бюджетного
законодавства, на виконання рішення
Тернопільської обласної ради та акт
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області, позивач
просить відшкодувати йому 39 077,77 грн.

Третя особа - Державна фінансова
інспекція в Тернопільській області,
позовні вимоги позивача вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення. Стверджує,
що планування та затвердження в
кошторисах Диспансеру на 2011-2013 роки
видатків на комунальні послуги
(електропостачання, теплопостачання,
вивіз сміття, водопостачання та
водовідведення) з обслуговування
переданих Університету приміщень та
оплата таких видатків за рахунок
коштів обласного бюджету, здійснена в
порушення ч. 2 ст. 85 Бюджетного Кодексу
України від 25.06.2001 № 2542-ІІІ та п. 1 ст. 116
Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №
2456 п. 20 "Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №
228, оскільки фінансування видатків
Університету здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету, а КУ ТОР
"Тернопільський обласний клінічний
шкірно-венерологічний диспансер"
фінансується за рахунок коштів
обласного бюджету.
Матеріально-технічною базою
вважаються виробничі площі,
матеріальні ресурси, засоби
виробництва і документи, що
використовуються суб'єктом
господарювання у процесі вчинення
певних дій, щодо провадження
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

В підтвердження викладеного третьою
особою долучено до матеріалів справи
виписку з акту ревізії №04-22/141 від 26.06.2013
р. та копії додатків до нього.

Відповідач позовні вимоги вважає
безпідставними та просить відмовити в
задоволенні позову з підстав,
викладених у відзиві на позов. Зокрема
стверджує, що єдиним актом цивільного
законодавства України, який
врегульовує взаємовідносини між
Вищими медичними закладами освіти та
лікувально-профілактичними закладами
охорони здоров'я (лікарнями), яким
надано статус клінічних, у зв'язку з чим
у їхніх приміщеннях розташовані
клінічні кафедри вищих медичних
закладів освіти з метою практичної
підготовки майбутніх фахівців
медицини на основі здійснення
лікувальної роботи науковими
співробітниками медуніверситетів, яку
вони проводять щодо пацієнтів цих же
лікарень є Положення про клінічний
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоров'я, затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
від 05.06.1997р. № 174. Згідно пункту 1.5
Положення витрати по забезпеченню
навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюється за рахунок коштів на
утримання відповідного вищого
навчального закладу, який здійснює
підготовку фахівців за
спеціальностями галузей знань
"Медицина" та "Фармація" III, IV рівнів
акредитації (закладу післядипломної
освіти, науково-дослідної установи), а
витрати, пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази, - за
рахунок коштів закладу охорони
здоров'я.

Зазначає, що дійсно між Позивачем та
Університетом діють угоди про
співробітництво, якими передбачена
співпраця двох сторін щодо
удосконалення організації медичної
допомоги населенню, ефективного
використання наукового потенціалу для
проведення науково-практичних
досліджень, спрямованих на поліпшення
здоров'я населення, згідно якої
спільному використанню підлягають
медична техніка, оснащення і апаратура,
які належать Позивачу та Університету,
а також площі Позивача, що знаходяться
в робочому стані і на яких проводиться
робота по наданню медичної допомоги. П.
5.1 Угод визначено, що адміністрація
Диспансеру зобов'язується у своїй
діяльності керуватись наказом МОЗ
України за № 174 від 05.06.1997 р. "Положення
про клінічний
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоров'я".

Відповідач стверджує, що оплата
комунальних та інших платежів,
пов'язаних з утриманням матеріально -
технічної бази КУ ТОР "Тернопільський
обласний клінічний
шкірно-венерологічний диспансер"
угодою про співробітництво не
передбачена. Зазначає, що між сторонами
по справі відсутні будь-які договірні
відносини щодо оренди приміщень
медичного закладу, відшкодування
витрат за комунальні послуги
пропорційно до займаних площ, тощо,
оскільки П. 1.5 Положення чітко
визначено обов'язок надання практичної
медичної допомоги співробітниками
вищих медичних закладів освіти
пацієнтами лікарень з одночасним
практичним навчанням
студентів-медиків за рахунок коштів
держбюджету, а обов'язок лікарень
утримувати свою матеріально-технічну
базу саме за рахунок своїх коштів
(коштів місцевого бюджету) є паритетним
та таким, що повністю відповідає
основному принципу місцевого
самоврядування - поєднання місцевих і
державних інтересів, закріпленому у ст.
4 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні". Крім того
просить суд при вирішенні даної справи
звернути увагу на підпункт 2 пункту 2
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 679 від 11.09.2013р. "Про здійснення
протягом бюджетного періоду видатків
на утримання деяких бюджетних установ
одночасно з різних бюджетів" та на
Наказ Міністерства охорони здоров'я
України № 273 від 14.09.1998р.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги до задоволення не підлягають.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
у тому числі, щодо відшкодування
кредиторові або іншій особі збитків
(шкоди) є зобов'язання, які виникають з
договорів та інших правочинів або
внаслідок завдання шкоди.

Згідно з положеннями статті 627
Цивільного кодексу України, відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Сутність свободи
договору розкривається насамперед
через співвідношення актів цивільного
законодавства і договору: сторони
мають право врегулювати ті відносини,
які не визначені у положеннях актів
цивільного законодавства, а також
відступати від положень, що визначені
цими актами, і самостійно врегулювати
свої відносини, крім випадків, коли в
актах законодавства міститься пряма
заборона відступів від передбачених
ними положень або якщо обов'язковість
положень актів цивільного
законодавства випливає з їхнього
змісту чи суті відносин між сторонами.

Частина 2 статті 1131 Цивільного кодексу
України встановлює, що умови договору
про спільну діяльність, покриття
витрат та збитків учасників, їх участь
у результатах спільних дій та інші
умови визначаються за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом про окремі види спільної
діяльності.

Відповідно до угод про співробітництво
від лютого 2006р. та від 17.01.2013р. сторони
взяли на себе взаємні обов'язки із
спільної організації вдосконалення і
забезпечення медичною допомогою
населення, ефективного використання
матеріальних, кадрових, фінансових
ресурсів і наукового потенціалу
працівників медичного університету та
шкірно - венерологічного диспансеру,
проведення науково-практичних
досліджень, спрямованих на поліпшення
здоров'я населення.

Умовами угоди передбачено, що робота по
наданню медичної допомоги проводиться
на площах диспансеру, які спільно
використовуються і знаходяться в
робочому стані.

Також угодами про співробітництво
передбачено, що адміністрація
диспансеру для забезпечення
навчально-методичної і
науково-лікувальної роботи кафедр
університету виділяє останнім
приміщення для користування (п.6.2 Угоди
про співробітництво від лютого 2006 р. та
п.5.5 Угоди про співробітництво від
17.01.2013р.).

За приписами статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків в результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Під збитками розуміють
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права, реальні збитки;
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушено, упущена вигода.

Відшкодування збитків - це міра
відповідальності за правопорушення в
сфері господарювання, тому її
застосування можливе лише за наявності
підстави відповідальності,
передбаченої законом.

У відповідності до статті 224
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
стороною, втрата або пошкодження її
майна, а також неодержані нею доходи,
які б управнена сторона одержала у разі
належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) збитків; 3) причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками; 4) вини. Якщо хоча
б один елемент складу правопорушення
відсутній, то за загальним правилом, це
виключає настання відповідальності,
передбаченої ст.623 Цивільного кодексу
України. Відповідно до ч.1,2 ст.623 ЦК
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

За приписами наведених норм позивач
повинен довести суду належними та
допустимими доказами факт заподіяння
йому збитків, розмір цих збитків,
невиконання зобов'язань відповідачем
та причинний зв'язок між невиконанням
зобов'язання і заподіяними збитками.

(Аналогічної правової позиції щодо
наслідку відсутності будь-якої з ознак
збитків дотримується Вищий
господарський суд України, зокрема, у
своїх постановах від 25.01.2011р. № 2/125-10,
від 29.09.2010р. № 15/109-09, від 25.05.2010р. №
16/99-09-2418 тощо).

Як вбачається з матеріалів справи,
протягом травня - червня 2013р. Державною
фінансовою інспекцією в
Тернопільській області на виконання
Плану контрольно-ревізійної роботи на
II квартал 2013 року проведено планову
ревізію фінансово-господарської
діяльності Комунальної установи
Тернопільської обласної ради
"Тернопільський обласний клінічний
шкірно-венерологічний диспансер" за
період з 01.01.2010 по 30.04.2013рр., за
наслідками якої 26.06.2013 року складено
акт за №04-22/141.

При дослідженні питання програми
ревізії "Оплати комунальних послуг та
енергоносіїв" встановлено, що між
Позивачем та Університетом у лютому
місяці 2006р., січні 2013 р. укладені угоди
про співробітництво, на підставі яких в
приміщенні Позивача розміщено одну
кафедру Університету, який
підпорядкований Міністерству охорони
здоров'я України та, відповідно,
фінансується з державного бюджету. Так,
для реалізації завдань, визначених
угодами, Позивач передав Університету
в строкове користування дане
приміщення. Разом з тим, у вказаних
угодах не визначено розміру видатків
Позивача на оплату комунальних послуг
(теплопостачання, водопостачання та
водовідведення, використання
електроенергії, вивіз сміття),
пов'язаних з розміщенням та
функціонуванням кафедри Університету.

Правовою підставою для зверненням з
позовом про стягнення витрат (збитків)
позивач визначає акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
Комунальної установи Тернопільської
обласної ради "Тернопільський обласний
клінічний шкірно-венерологічний
диспансер" від 26.06.2013р. №04-22/141 за період
з 01.01.2010р. по 30.04.2013р., оформлений за
результатами перевірки, проведеної
Фінансовою інспекцією в
Тернопільській області, яким
встановлено, що за рахунок диспансеру
покривались видатки за комунальні
послуги приміщень, які
використовуються медичним
університетом для забезпечення
навчально-методичної та
науково-лікувальної роботи його
кафедр.

Однак даним актом не встановлено
протиправність поведінки відповідача
у взаємовідносинах з позивачем, а
правовою підставою для зайняття
університетом приміщень позивача є
Угоди про співпрацю від лютого 2006р., від
17.01.2013р.

Крім того, зі змісту зазначених вище
угод про співробітництво вбачається
лише сумісне використання сторонами
приміщень, без зазначення конкретних
годин роботи, або черговості роботи у
таких приміщеннях, та без визначення
плати відповідачем за користування
приміщеннями чи споживання
комунальних послуг, не визначені умови
та порядок такої плати, її розмір тощо.

Також посилання позивача та третьої
особи на статтю 85 Бюджетного кодексу
України та норми розпорядження КМ
України від 19.01.2011р. №148-р "Питання
зміцнення фінансово-бюджетної
дисципліни" спростовуються наступним:

По-перше, норма ст. 85 Бюджетного кодексу
України регулює бюджетні
правовідносини, а саме порядок
передачі державою права на здійснення
видатків, які віднесені до обов'язку
держави та у якій йдеться про заборону
фінансування бюджетних установ
одночасно з різних бюджетів, в той час,
як регулювання питань співробітництва
регулюється Цивільним кодексом
України.

По-друге, станом на час розгляду даної
справи, а саме 11.09.2013р. Кабінет
Міністрів України прийняв постанову за
№ 679 "Про здійснення протягом
бюджетного періоду видатків на
утримання деяких бюджетних установ
одночасно з різних бюджетів", п.п. 2 п. 2
якої, зокрема, встановлено, що витрати,
пов'язані з утриманням клінічних
лікувально-профілактичних закладів
охорони здоров'я комунальної власності
(оплата послуг з теплопостачання,
водопостачання і водовідведення,
електроенергії, природного газу, інших
енергоносіїв), наданням послуг з
охорони майна та вивезення відходів і
їх утилізації та знешкодження,
проведення ремонту, забезпечення
медичним обладнанням, апаратурою та
іншими засобами медичного та
господарського призначення, оплатою
додаткового чергування у вечірній та
нічний час понад місячну норму
робочого часу асистентів та наукових
працівників кафедр, здійснюються
лікувально-профілактичними закладами
охорони здоров'я за рахунок коштів
місцевих бюджетів.

По-третє, відповідно до "Положення про
клінічний заклад охорони здоров'я",
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України №174 від
05.06.1997р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 07.07.1997р.
за № 245/2049 (із змінами та доповненнями,
внесеними наказом МОЗ України № 792 від
09.09.2013р.), яке прийняте з метою
поліпшення організації та якості
спільної роботи органів охорони
здоров'я, вищих медичних закладів
освіти III, IV рівнів акредитації,
закладів післядипломної освіти та
лікувально-профілактичних закладів
охорони здоров'я у сфері підготовки,
перепідготовки та підвищення
кваліфікації фахівців, підвищення
ефективності науково-дослідної роботи
і впровадження її результатів у
практику охорони здоров'я, клінічним
визнається заклад охорони здоров'я,
який використовується для
розташування структурних наукових і
навчальних підрозділів (кафедри,
лабораторії тощо) вищих навчальних
закладів, які здійснюють підготовку
фахівців за спеціальностями галузей
знань "Медицина" та "Фармація" III, IV
рівнів акредитації, закладів
післядипломної освіти,
науково-дослідних установ з метою
забезпечення
лікувально-діагностичного процесу,
підготовки, перепідготовки і
підвищення кваліфікації медичних
кадрів та проведення і впровадження у
практику охорони здоров'я результатів
наукових досліджень, на договірній
основі.

Пунктами 1.2. - 1.3. Положення передбачено,
що статус клінічного закладу надається
наказом Міністра охорони здоров'я на
підставі подання ректора (директора)
вищого навчального закладу, який
здійснює підготовку фахівців за
спеціальностями галузей знань
"Медицина" та "Фармація" (закладу
післядипломної освіти,
науково-дослідної установи) та органу
охорони здоров'я, якому
підпорядковується заклад охорони
здоров'я, при наявності необхідних
спеціалістів, достатнього рівня
матеріально-технічної бази і
необхідних приміщень та угоди між
ректором (директором) вищого
навчального закладу, який здійснює
підготовку фахівців за
спеціальностями галузей знань
"Медицина" та "Фармація" III, IV рівнів
акредитації (закладу післядипломної
освіти, науково-дослідної установи) і
керівником закладу охорони здоров'я,
яка встановлює форми взаємовідносин,
права, обов'язки, відповідальність
кожної із сторін. Рішення про
створення, ліквідацію чи реорганізацію
клінічного закладу приймає
Міністерство охорони здоров'я
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київська та Севастопольська міські
державні адміністрації за поданням
відповідного структурного підрозділу
з питань охорони здоров'я за
погодженням з Міністерством охорони
здоров'я України.

Згідно з п. 1.5. Положення - витрати по
забезпеченню навчально-виховного та
науково-дослідного процесів
здійснюються за рахунок коштів на
утримання відповідного вищого
навчального закладу, який здійснює
підготовку фахівців за
спеціальностями галузей знань
"Медицина" та "Фармація" III, IV рівнів
акредитації (закладу післядипломної
освіти, науково-дослідної установи), а
витрати, пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази - за рахунок
коштів закладу охорони здоров'я.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
№ 273 від 14.09.1998р. "Про надання статусу
клінічних закладів
лікувально-профілактичним закладам
охорони здоров'я Автономної Республіки
Крим, Дніпропетровської, Одеської,
Вінницької, Харківської, Київської,
Донецької, Запорізької,
Тернопільської, Полтавської,
Львівської, Волинської, Чернівецької,
Херсонської областей та м. Києва"
затверджено перелік
лікувально-профілактичних закладів,
яким надається статус клінічних
лікувально-профілактичних закладів,
відповідно до якого Тернопільському
обласному клінічному шкірно -
венерологічному диспансеру присвоєно
статус клінічного закладу.

Відтак, згідно з п. 1.5. Положення, на
Тернопільський обласний клінічний
шкірно - венерологічний диспансер
(орган охорони здоров'я) при взаємодії з
Тернопільським державним медичним
університетом ім. І.Я.Горбачевського
(вищим медичним закладом освіти)
покладено обов'язок нести витрати,
пов'язані з утриманням
матеріально-технічної бази закладу
охорони здоров'я.

Отже, зі змісту угод про
співробітництво та інших матеріалів
справи вбачається правомірність дій
відповідача щодо користування
приміщеннями позивача та відсутність
належним чином оформленого обов'язку
відповідача відшкодувати вартість
комунальних послуг або будь-яких інших
витрат, пов'язаних з користуванням
приміщеннями. Будь-які інші угоди про
відшкодування витрат на оплату
комунальних послуг між сторонами не
укладалися, а тому у діях відповідача
відсутня протиправна поведінка
відповідача (порушення господарського
зобов'язання), причинний зв'язок між нею
та збитками позивача по оплаті витрат
за комунальні послуги.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За ст. 43 ГПК України, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з
положень чинного законодавства
України, матеріалів та обставин справи,
враховуючи практику застосування
законодавства вищими судовими
інстанціями, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги до задоволення не
підлягають.

У відповідності до вимог ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись cт.ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46, 12, 32, 33, 34,
35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 11.02.2014р.

Суддя
Галамай О.З.