ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Справа № 908/3398/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючогоКозир Т.П.суддівГубенко Н.М.
Іванової Л.Б.розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Дочірній Банк Сбербанку Росії"на
ухвалу від та на постанову
відгосподарського суду Запорізької
області 18.10.2013 Донецького апеляційного
господарського суду 25.11.2013у справі
господарського суду№ 908/3398/13
Запорізької областіза
позовомПриватного підприємства
"Діапазон" доПублічного акціонерного
товариства "Дочірній Банк Сбербанку
Росії"за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
провизнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконаннюу судовому
засіданні взяли участь представники:-
позивача повідомлений, але не з'явився;-
відповідача - третьої особи ОСОБА_6;
повідомлений, але не
з'явився;ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 18.10.2013 у справі
№ 908/3398/13 (суддя Топчій О.А.), залишеною
без змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
25.11.2013 (колегія суддів у складі: Будко
Н.В.- головуючий, Кододова О.В., М'ясищев
А.М.), забезпечено позов шляхом
зупинення стягнення на підставі
виконавчого напису № 7671, вчиненого
15.08.2013 Приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Не погоджуючись з вказаними ухвалою
суду першої інстанції та постановою
суду апеляційної інстанції, Публічне
акціонерне товариство "Дочірній Банк
Сбербанку Росії" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Запорізької області від 18.10.2013 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 у справі
№ 908/3398/13.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржник
посилається на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм процесуального права, а
саме ст. ст. 66, 67 ГПК України.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм судами попередніх судових інстанцій
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин справи,
дотримання норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

17.10.2013 Приватне підприємство "Діапазон"
звернулося до господарського суду
Запорізької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Дочірній Банк Сбербанку Росії" про
визнання виконавчого напису нотаріуса
№ 7671 від 15.08.2013 таким, що не підлягає
виконанню.

Одночасно позивач звернувся із заявою
про вжиття заходів до забезпечення
позову, у якій просив зупинити
стягнення на підставі виконавчого
напису № 7671, вчиненого 15.08.2013 Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5.

Заява позивача мотивована тим, що
постановою Відділу примусового
виконання рішень управління державної
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області № 39568523 від 03.09.2013
відкрито виконавче провадження щодо
виконання виконавчого напису № 7671 від
15.08.2013; здійснення виконавчих дій може
призвести до звернення стягнення на
нерухоме майно позивача за спірним
виконавчим написом нотаріуса, що
зробить неможливим виконання рішення
по справі.

Задовольняючи заяву позивача, місцевий
господарський суд, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
визнав її обґрунтованою, встановив
пов'язаність заходів забезпечення з
предметом спору, наявність обставин,
які свідчать про можливість утруднення
або унеможливлення виконання рішення
суду у разі задоволення позову та
невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов
забезпечується, зокрема, зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку.

Керуючись наведеними нормами
процесуального законодавства, при
вирішенні питання про забезпечення
позову суди мають здійснити оцінку
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу (Така правова
позиція викладена у п. 1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову").

Враховуючи наведене, суди попередніх
інстанцій встановивши, що Відділом
примусового виконання рішень
управління державної служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області прийнята постанова про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого напису
нотаріуса, який оспорюється позивачем
у даній справі, дійшли висновку про те,
що є достатньо обґрунтоване
припущення, що невжиття заходів до
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду.

За таких обставин та враховуючи, що
забезпечення позову допускається як
гарантія задоволення законних вимог
позивача (п. 10 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову"), колегія суддів суду
касаційної інстанції погоджується з
доводами суду апеляційної інстанції
про те, що висновок суду першої
інстанції про необхідність
забезпечення позову ґрунтується на
матеріалах справи, а обраний та
застосований судом першої інстанції
захід до забезпечення позову
знаходиться у зв'язку з предметом
позовних вимог.

Доводи відповідача, викладені в
касаційній скарзі, були предметом
дослідження суду апеляційної
інстанції, їм дана належна оцінка, тому
відхиляються як необґрунтовані та
такі, що не спростовують зроблених ним
висновків.

Враховуючи викладене, оскаржувані
ухвала та постанова відповідають
нормам процесуального права,
ґрунтуються на матеріалах справи, а
тому підстав для їх зміни або
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дочірній Банк
Сбербанку Росії" залишити без
задоволення, ухвалу господарського
суду Запорізької області від 18.10.2013 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 у справі
№ 908/3398/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
Т.П. КОЗИР

Судді
Н.М. ГУБЕНКО

Л.Б. ІВАНОВА