м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/468/14 04.02.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група"

до страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 3 258,30 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група" до
страхового товариства з додатковою
відповідальністю "Гарантія" про
відшкодування шкоди в порядку регресув
розмірі 3 258,30 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 6 лютого 2013 року між
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Українська
страхова група" та Череватюком Вадимом
Вікторовичем укладено договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-1505-13-00022,
відповідно до якого застраховано
автомобіль марки Subaru, д.н. ВН4777ЕІ.

26 лютого 2013 року по вул. Чорноморського
козацтва у м. Одесі відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Subaru, д.н. ВН4777ЕІ, під
Черватюк В.В., автомобіля марки Mitsubishi,
д.н. ВН4109ЕА, під керуванням Святого В.С.
та автомобіля марки Toyota, д.н. ВН9913ЕЕ, під
керуванням Султанова Дениса
Валерійовича.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 28.03.2013 року Султанова
Дениса Валерійовича притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУаАП.

Відповідно до умов договору
страхування страхувальник звернувся
до страховика з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку № від 28
лютого 2013 року вартість робіт та
матеріалів становить 3 858,30 грн.

На підставі страхового акту № ПСКА-2564
від 12.03.2013 року та розрахунку до нього,
виплачено страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 3 258,30 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 4232 від 13.03.2012 року.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки Toyota, д.н.
ВН9913ЕЕ, на момент ДТП, застрахована у
страховому товаристві з додатковою
відповідальністю "Гарантія" за полісом
№ АВ/4882121, ліміт відповідальності за
шкоду заподіяну майну становить 50 000
грн. 00 коп., франшиза - 1 000,00 грн.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив заяву на виплату
(страхового) відшкодування в порядку
регресу вих. № 11/6685 від 10.09.2013 року,
відповідно до якої просить сплатити
страхове відшкодування в розмірі 3 258,30
грн., отримана останнім 13.09.2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 039.

Відповідач вимоги не виконав, тому
позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.01.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
04.02.2014 року.

В судове засідання 04.02.2014 року
представники сторін не з'явилися, про
поважні причини неявки суд не
повідомили, хоча про час та дату
судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення № 018, 011
відповідно, хоча 31.01.2014 року до
загального відділу діловодства
господарського суду міста Києва
позивач подав документи на виконання
вимог ухвали суду від 17.01.2014 року за
заяву про розгляд справи без участі
представника, відповідач відзив на
позовну заяву, відповідно до якого
заперечував проти позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню.

6 лютого 2013 року між приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Українська страхова група" та
Череватюком Вадимом Вікторовичем
укладено договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 28-1505-13-00022, відповідно до
якого застраховано автомобіль марки
Subaru, д.н. ВН4777ЕІ.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З відомостей № 9163837 про
дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що 26 лютого 2013 року по вул.
Чорономорського козацтва у м. Одесі
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки Subaru,
д.н. ВН4777ЕІ, під Черватюк В.В.,
автомобіля марки Mitsubishi, д.н. ВН4109ЕА, під
керуванням Святого В.С. та автомобіля
марки Toyota, д.н. ВН9913ЕЕ, під керуванням
Султанова Дениса Валерійовича.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 28.03.2013 року Султанова
Дениса Валерійовича притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУаАП.

Відповідно до умов договору
страхування страхувальник звернувся
до страховика з заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку № від 28
лютого 2013 року вартість робіт та
матеріалів становить 3 858,30 грн.

На підставі страхового акту № ПСКА-2564
від 12.03.2013 року та розрахунку до нього,
виплачено страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 3 258,30 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 4232 від 13.03.2012 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки Toyota, д.н.
ВН9913ЕЕ, на момент ДТП, застрахована у
страховому товаристві з додатковою
відповідальністю "Гарантія" за полісом
№ АВ/4882121, ліміт відповідальності за
шкоду заподіяну майну становить 50 000
грн. 00 коп., франшиза - 1 000,00 грн.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив заяву на виплату
(страхового) відшкодування в порядку
регресу вих. № 11/6685 від 10.09.2013 року,
відповідно до якої просить сплатити
страхове відшкодування в розмірі 3 258,30
грн., отримана останнім 13.09.2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 039.

Відповідач вимогу не виконав.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно п. 2 полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/4882121,
франшиза становить 1 000 грн. 00 коп.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», розмір
страхового відшкодування складає: 3
258,30 грн. (сплачена страхова сума
страховиком страхувальнику) - 1 000,00 грн.
(франшиза) = 2 258,30 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Subaru, д.н. ВН4777ЕІ, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
його водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при
частковому задоволенні позову витрати
по сплаті судового збору покладаються
на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового
збору покладаються:

на позивача в сумі 560,71 грн., на
відповідача - 1 266,29 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з страхового товариства з
додатковою відповідальністю "Гарантія"
(04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, 56, оф.
13, ) на користь
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» (03038, м. Київ, вул. І.
Федорова, 32-А, ) шкоду в
порядку регресу в розмірі 2 258 (дві
тисячі двісті п'ятдесят вісім) грн. 37
коп., судовий збір в розмірі 1 266 (одна
тисяча двісті шістдесят шість) грн. 29
коп.

3. В іншій частині позову в розмірі 1 000,00
грн. відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя

С.М.Мудрий