ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року
Справа № 925/2113/13

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого - судді Курченко
Н.М., при секретарі - Лавріненко С.І., за
участю представників сторін: позивача -
Михно Р.М. за довіреністю, відповідача -
Чакалов А.К. за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси справу за
позовом публічного акціонерного
товариства (ПАТ) "Черкаське обласне
підприємство автобусних станцій"
(позивач), м.Черкаси до товариства з
обмеженою відповідальністю (ТОВ)
"РосьІнвестБуд" (відповідач), м.Черкаси
про стягнення 40390,67 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Подано позовну заяву, у якій позивач
просить стягнути з відповідача 41662,18
грн., у тому числі: 34000,00 грн. авансової
суми боргу, 6279,29 грн. пені, 66,67 грн.
інфляційного збільшення суми боргу,
1316,22 грн. 3% річних, 1720,50 грн. судового
збору та 57,80 грн. витрат на отримання
витягу з ЄДР.

Позовні вимоги мотивовані наступним:
19.06.2012 між сторонами був укладений
Договір підряду №РІБ-06/2012 (далі -
Договір), на виконання умов якого
позивач перерахував відповідачу 50000,00
грн. попередньої оплати, однак
відповідач роботи не виконав, тому
позивач звернувся з вимогою розпочати
роботи або повернути авансові суми. До
05.09.2012 відповідач повернув лише 16000,00
грн., решту суми авансу в сумі 34000,00 грн.
не повернув, тому позивач просить її
стягнути у судовому порядку; за
порушення строків виконання грошового
зобов'язання позивач нарахував на
вказану суму пеню на підставі ст.343
Господарського кодексу України (ГК
України) у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період
прострочення, за період прострочення з
06.09.2012 по 20.12.2013, а також згідно зі ст.625
Цивільного кодексу України (ЦК України)
три проценти річних та інфляційне
збільшення суми боргу.

У письмовому відзиві на позовну заяву
відповідач не визнав позовні вимоги та
просить відмовити у позові,
посилаючись на те, що на суму
авансового платежу 34000,00 грн.
відповідач придбав будівельні
матеріали, необхідні для виконання
робіт, однак роботи не були розпочаті з
вини позивача, який в порушення умов
договору, не надав відповідачу
будівельний майданчик, не забезпечив
електроенергією, водою, тощо. На
виконання умов договору відповідач
неодноразово звертався до позивача про
надання будівельного майданчику. На
даний час Договір є діючим, а відтак
позовні вимоги позивача є передчасними
і незаконними, оскільки повернення
авансових сум здійснюється лише після
розірвання Договору. Пеня, яку позивач
просить стягнути, нарахована з
порушенням норм чинного законодавства
та пред'явлена з пропуском річної
позовної давності. Нарахування
інфляційних та трьох процентів річних
суперечить нормам чинного
законодавства та правовим позиціям
постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 року
№14.

Також відповідачем подана заява про
застосування позовної давності, у якій
він вказує, що пеня нарахована за
період з 06.09.2012 року до 20.12.2013 року, тобто
з пропуском встановленої ст.258 ЦК
України спеціальної позовної давності
один рік, що згідно ст.267 ЦК України є
підставою для відмови у позові в цій
частині вимог за спливом позовної
давності.

Ухвалою суду від 23 січня 2014 року
на підставі ст.77 ГПК України розгляд
справи відкладено на 04 лютого 2014 року у
зв'язку із необхідністю витребування
нових доказів.

Позивачем подана заява про зменшення
позовних вимог, у якій він вказав на
помилку у розрахунку пені, тому
зменшує позовні вимоги про стягнення
пені, просить стягнути 5007,78 грн. пені, у
решті позовні вимоги залишає без змін.

Заява про зменшення позовних вимог
відповідає встановленому ст.22 ГПК
України процесуальному праву позивача,
тому прийнята судом до розгляду.

Позивачем подані письмові заперечення
на відзив на позовну заяву відповідача,
у яких він вказує, що сторонами не було
затверджено додатку до договору
підряду щодо визначення графіку
виконання робіт, не узгоджено перелік
видів, обсягів та характеру робіт,
строків їх виконання, не було
затвердженої проектної та робочої
документації, не складений кошторис,
отже являються безпідставними доводи
відповідача про використання коштів на
виконання будівельних робіт. Вимоги,
які відповідач додав до відзиву, є
підробленими, оскільки жодна з них не
отримана позивачем. Відповідно до ст.188
ГК України, позивач направляв
відповідачу лист про розірвання
договору підряду, відповіді на нього
так і не отримав, тому на даний час
договір розірвано і він не діючий. Три
проценти річних та інфляційні не є
штрафними санкціями, тому до них
застосовується загальна позовна
давність.

У судовому засіданні:

- представник позивача підтримав
зменшені позовні вимоги, просив їх
задовольнити, не визнав доводи
відповідача з підстав, викладених у
письмових запереченнях на відзив
відповідача, доказував, що додатки до
договору, на які посилання у договорі,
сторонами не укладені, відповідач
відмовився від виконання договору, але
суму попередньої оплати повернув
частково;

- представник відповідача позовні
вимоги не визнав з підстав, викладених
у письмовому відзиві на позовну заяву
та заяві про застосування позовної
давності, пояснив, що позивач не
виконав свої зобов'язання за договором,
не передав будівельний майданчик, в
односторонньому порядку безпідставно
відмовився від виконання робіт,
відповідач поніс витрати на закупівлю
матеріалів, додатки до Договору були
направлені позивачу для підписання,
однак позивачу не повернуті, також
вважав, що витрати позивача на
одержання витягу з ЄДР не були
обов'язковими і не відносяться до
судових витрат.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлені наступні обставини.

19 червня 2012 року між позивачем
(замовник за Договором) та відповідачем
(підрядник за Договором) укладено
договір підряду №РІБ-06/2012, відповідно
до якого підрядник зобов'язаний
виконати на свій ризик власними та
залученими силами та засобами загально
будівельні роботи у відповідності до
проектної документації та технічних
завдань, які додаються до Договору та
узгоджуються окремим додатком до
даного Договору.

У Договорі сторони, зокрема,
зазначили наступне:

- вартість робіт по договору
визначається згідно кошторису,
складеному відповідно з вимогами ДБН
(п.2.1);

- договірна ціна робіт є
динамічною та узгоджується сторонами
(додаток №1 "Протокол погодження
розрахунку договірної ціни") (п.2.2);

- тривалість виконання робіт
визначається календарним графіком
(Додаток №2) (п.3.1);

- початком робіт вважається день
зарахування авансу на розрахунковий
рахунок підрядника (п.3.2);

- за умови несвоєчасного початку
виконання робіт з вини підрядника,
відставання його ходу від терміну
робіт, замовник попереджає підрядника
про порушення ним умов Договору, і якщо
в десятиденний термін не відбудуться
суттєві зміни, має право розірвати
Договір і вимагати відшкодування
збитків (п.3.3);

- порядок платежів по даному
Договору визначається окремим
додатком, який є невід'ємною частиною
цього Договору (п.4.1);

- використаний для придбання
матеріальних ресурсів аванс
погашається за рахунок коштів на
оплату виконаних робіт пропорційно їх
об'єму (п.4.4);

- замовник передає підрядникові
на період будівництва і до його
завершення будівельний майданчик із
зазначенням місць підключення
інженерних комунікацій та виділенням
необхідного підрядникові ліміту на
енергоносії, про що складається акт
прийому-передачі. Замовник відповідно
до проекту організації будівництва
забезпечує підрядника
електроенергією, водою у кількості,
потрібній для виконання окремих видів
робіт (п.6.1);

- замовник здійснює контроль та
технічний нагляд за відповідністю
виконаних робіт умовам Договору (п.7.1).

- здача-приймання робіт після
закінчення робіт на Об'єкті
проводиться у відповідності з діючими
нормами та правилами і оформлюється
актом введення Об'єкту в експлуатацію
(п.9.1);

- при порушенні з вини підрядника
терміну виконання робіт згідно
обумовленого графіком більше як
місяць, замовник має право розірвати
Договір повністю або частково.
Підрядник при цьому зобов'язується
повернути замовникові авансові суми,
сплачені по Договору, на протязі 10-ти
днів з отримання повідомлення про
анулюванню Договору (п.11.3);

- при розірванні Договору
замовник оплачує підрядникові
вартість виконаних робіт виходячи з
фактичних витрат на їх виконання, а
також вартість матеріально-технічних
ресурсів, які були завезені на об'єкт
(п.11.5);

- замовник може припинити дію
цього Договору з причин: відсутності
коштів для фінансування будівництва
об'єкту; банкрутства підрядника;
відставання у виконанні робіт з вини
підрядника проти графіків виконання
робіт; при неодноразовому або грубому
порушенні підрядником будівельних
норм і правил, відхиленні при виконанні
робіт від технічного завдання (п.12.1);

- всі документи і розрахунки для
здійснення остаточного розрахунку при
розірванні Договору повинні бути
представлені зацікавленій стороні
протягом місяця з дня прийняття
рішення. Протягом 15 днів після
пред'явлення необхідних документів і
розрахунків повинна бути проведена їх
оплата або надана мотивована відмова
(п.12.2);

- технічне завдання та проектна
документація є невід'ємною частиною
цього Договору (п.15.8).

Сторонами не надано жодних
Додатків, які згідно умов Договору є
його невід'ємними частинами.

19 червня 2012 року відповідачем
виставлений для оплати рахунок-фактура
№СФ-0000031 на суму 50 000,00 грн., у якому
зазначено: "Передплата за будівельні
роботи зг.Договору-підряду РІБ-06/2012 від
19.06.2012", рахунок дійсний до сплати до
01.08.2012 року.

Платіжними дорученнями від 20
червня 2012 року №303 (на суму 42000,00 грн.) та
№306 (на суму 8000,00 грн.) позивач сплатив
відповідачу 50000,00 грн. з призначенням
платежу: "За будівельні роботи
(передплата) з-но договору підряду
РІБ-06/2012, з-но рах. №СФ-0000031 від 19.06.12р. у
т.ч. ПДВ 20% -7000,00 грн." (примітка: в лапках
дослівно по тексту платіжного
доручення).

На підтвердження виконання умов
Договору відповідач надав ксерокопії
видаткових накладних на придбання
будівельних матеріалів від 09.07.2012 №51931
на суму 2664,90 грн., від 17.07.2012 №Рнк/СН-0012379
на суму 2176,00 грн., від 13.07.2012 №51941 на суму
8670,60 грн., від 05.07.2012 №ЧФ-0001577 на суму
17386,00 грн., а всього на суму 30897,50 грн.

Платіжними дорученнями від 13 серпня 2012
року №318 (на суму 10000,00 грн.), від 28 серпня
2012 року №357 (на суму 3000,00 грн.), від 05
вересня 2012 року №368 (на суму 3000,00 грн.)
відповідач повернув позивачу 16000,00 грн.
із призначенням платежу: "Повернення
коштів за будівельні роботи у тому
числі ПДВ".

Одержання позивачем вказаних коштів
підтверджується банківськими
виписками і не заперечується
сторонами.

Відповідачем надано ксерокопію вимоги
від 10 вересня 2012 року №48-1, у якій він
вимагає у позивача за актом
прийому-передачі передати будівельний
майданчик та забезпечити доступ до
всіх необхідних комунікацій.

На вказаній вимозі міститься відмітка
"отримано 10.09.2012 року" та підпис
невстановленої особи. Позивач
заперечує одержання вказаної вимоги.

05 серпня 2013 року позивач направив
відповідачу претензію за вих.№687, у
якій, посилаючись на п.11.3 Договору та
ст.7 ГПК України, просив повернути
залишок коштів попередньої оплати в
сумі 34000,00 грн. Претензія отримана
відповідачем 06 серпня 2013 року, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення. Відповідач
на претензію не відповів, грошові кошти
позивачу не повернув.

17 вересня 2013 року позивач направив
відповідачу повторну претензію за
вих.№850, у якій, посилаючись на п.11.3
Договору та ст.7 ГПК України, просив
повернути 34000,00 грн. решту суми
попередньої оплати. Доказів отримання
відповідачем повторної претензії
позивач не надав.

Також 17 вересня 2013 року позивач
направив відповідачу лист за вих.№851, у
якому вказав про розірвання договору
на підставі п.11.3 та ст.12 Договору.
Доказів отримання відповідачем
вказаного листа позивач не надав.

13 січня 2014 року, тобто після порушення
провадження у цій справі, відповідач
направив позивачу вимогу (повторну) у
якій вимагав негайно припинити
порушення умов Договору, за актом
прийому-передачі передати будівельний
майданчик та забезпечити доступ до
всіх необхідних комунікацій.

Вимога направлена 14 січня 2014 року, що
підтверджується поштовою квитанцією,
доказів її отримання не надано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Предметом спору у справі є повернення
грошової суми попередньої оплати за
договором будівельного підряду, пені,
інфляційних та процентів річних,
нарахованих у зв'язку із простроченням
виконання грошового зобов'язання.

Сторони спірних правовідносин
являються суб'єктами господарювання у
розумінні ст.ст.2, 55 Господарського
кодексу України (далі - ГК України).

Зі змісту договору, на який посилаються
сторони, вбачається, що він підпадає
під ознаки господарського договору
будівельного підряду.

Загальні положення про підряд
врегульовані параграфом 1 глави 61
Цивільного кодексу України (ЦК
України), положення щодо договору
будівельного підряду врегульовано
параграфом 3 глави 61 ЦК України.
Господарський кодекс регулює
відносини у капітальному будівництві
(глава 33 ГК України). Отже, з огляду на
характер спірних правовідносин до них
судом застосовані відповідні
положення ЦК України.

Згідно ст.875 ЦК України за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта. До договору
будівельного підряду застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно ст.179 ГК України господарські
договори укладаються за правилами,
встановленими ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 180 ГК України встановлено, що
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Зі змісту договору підряду від 19.06.2012,
який викладений у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками, вбачається, що
підрядник (відповідач) зобов'язався
виконати на свій ризик власними та
залученими силами та засобами загально
будівельні роботи у відповідності до
проектної документації та технічних
завдань, які додаються до Договору та
узгоджуються окремим додатком до
даного Договору.

Проектна документація, технічне
завдання сторонами не укладені,
відсутні кошторис, протокол погодження
розрахунку договірної ціни,
календарний графік робіт, на які
посилання у тексті договору, як додатки
до нього. Таким чином, сторони
підписали договір без жодних
обов'язкових додатків до нього, отже не
досягли згоди щодо усіх обов'язкових
істотних умов, як то: предмету, ціни та
строку дії договору.

Частиною 8 ст.181 ГК України встановлено,
що у разі якщо сторони не досягли згоди
з усіх істотних умов господарського
договору, такий договір вважається
неукладеним (таким, що не відбувся).
Якщо одна із сторін здійснила фактичні
дії щодо його виконання, правові
наслідки таких дій визначаються
нормами Цивільного кодексу України.

З огляду на наведені норми права та
обставини справи, Договір підряду, на
підставі якого заявлені позовні
вимоги, суд вважає неукладеним.

З вищенаведених доказів у справі
вбачається, що на виконання
неукладеного договору у день його
підписання, відповідач (підрядник)
виставив рахунок на попередню оплату
за будівельні роботи по цьому договору
на суму 50000,00 грн., який наступного дня
(20.06.2012) позивач (замовник) оплатив
повністю.

Оскільки сторони не досягли згоди з
істотних умов договору будівельного
підряду, у період з 13 серпня по 05
вересня 2012 року відповідач повернув
частину коштів попередньої оплати за
будівельні роботи в сумі 16000,00 грн.
Решту суми - 34000,00 грн. (50000,00 грн. - 16000,00
грн.) не повернув без повідомлення
замовника (позивач) про причини їх не
повернення. Зазначені обставини
свідчать про те, що сторони дійшли
згоди про відмову від укладення
договору будівельного підряду.

У процесі вирішення спору не
повернення залишку суми попередньої
оплати, відповідач мотивував тим, що
він використав їх на придбання
матеріалів для виконання будівельних
робіт по договору. Ці доводи
відповідача суд вважає такими, що не
відповідають змісту підписаного
договору та фактичним обставинам
справи, а саме: надані відповідачем
видаткові накладні на придбання
будівельних матеріалів, не можуть
свідчити про необхідність зазначених у
них матеріалів саме для виконання
договору, оскільки договір не містить
умов щодо об'єкту підряду, виду,
характеру робіт, також відсутні
погоджена сторонами проектна
документація, технічне завдання. З цих
же підстав не спроможні інші доводи
відповідача.

Згідно ч.1 ст.879 ЦК України
матеріально-технічне забезпечення
будівництва покладається на
підрядника, якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду. У п.4.4
неукладеного Договору сторони
передбачали, що використаний на
придбання матеріальних ресурсів аванс
погашається за рахунок коштів на
оплату виконаних робіт пропорційно їх
об'єму. Сторони не обумовили вид, об'єм,
характер робіт, відповідач не
приступав до виконання будь-яких
підрядних робіт на об'єкті позивача,
отже неможливе погашення авансу за
рахунок коштів на оплату робіт.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідач (підрядник), не має права
вимагати від позивача (замовник) оплати
вказаних ним витрат.

Таким чином, позивач вправі вимагати
повернення всієї суми попередньої
оплати. Відповідач не заперечує факт не
повернення 34000,00 грн. суми попередньої
оплати, даний факт підтверджується
вищенаведеними доказами у справі.

З огляду на викладене, суд вважає
доведеним право позивача на повернення
відповідачем суми попередньої оплати
за будівельні роботи, отже позовні
вимоги в частині стягнення 34000,00 грн.
попередньої оплати (авансу) є
обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню.

Щодо позовних про стягнення пені,
інфляційного збільшення суми боргу,
трьох процентів річних, то вони
задоволенню не підлягають з огляду на
таке.

Позивачем нарахована пеня на
підставі ст.343 ГК України, якою
встановлена відповідальність за
порушення строків розрахунків у сфері
фінансової та банківської діяльності.

З огляду на вищенаведені обставини
справи, суд вважає, що ст.343 ГК України,
на підставі якої позивач нарахував
пеню, не підлягає застосуванню до
спірних правовідносин.

Також не підлягає застосуванню до
спірних правовідносин ч.2 ст.625 ЦК
України про стягнення з відповідача
індексу інфляції та трьох процентів
річних, оскільки обов'язок відповідача
повернути суму попередньої оплати
(авансу) вчинюється не на виконання
взятих ним на себе грошових
зобов'язань, а з підстав встановлення
судом права позивача (замовник)
вимагати повернення всієї суми
попередньої оплати за будівельні
роботи.

Отже, заявлені позивачем до стягнення
суми пені, інфляційного збільшення
суми боргу та три проценти річних не
ґрунтуються на законі та, з огляду на
встановлені фактичні обставини справи,
не відповідають праву позивача.

Згідно ст. 49 ГПК України з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати, понесені
останнім при поданні позову, а саме:
1720,50 грн. судового збору. Часткове
задоволення позову не впливає на
розмір відшкодування за рахунок
відповідача, сплаченого позивачем
судового збору, оскільки він являється
мінімальним. Щодо заявлених позивачем
до стягнення з відповідача 57,80 грн.
витрат на отримання витягу з ЄДР, то
вони не підлягають відшкодуванню,
оскільки не були обов'язковими та не
підтверджена пов'язаність їх із
розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "РосьІнвестБуд"
(м.Черкаси, вул. Смілянська, будинок 2,
офіс 27, ідентифікаційний код 37067516) на
користь публічного акціонерного
товариства "Черкаське обласне
підприємство автобусних станцій"
(м.Черкаси, бульвар Шевченка, будинок 389,
ідентифікаційний код 22804012) - 34000,00 грн.
попередньої оплати (авансу) та 1720,50 грн.
судових витрат.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 10 лютого 2014
року.

СУДДЯ
Н.М. Курченко