РІШЕННЯ

"03" лютого 2014 р.Справа №
921/1054/13-г/3Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ; адреса для
листування: 49027, м.
Дніпропетровськ, а/с 1800 .

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився.

відповідача: не з'явився.

Суть справи.

Ухвалою суду від 20.01.2014 року, керуючись
п.п. 1,2 ч.1 ст.77 ГПК України, розгляд
справи було відкладено на 03.02.2014 року
на 15 год. 00 хв.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк"
звернулося до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за Договором б/н від
26.10.2011 р. в розмірі 46180 грн. 53 коп., з яких:
32000 грн. - заборгованість за кредитом; 8922
грн. 14 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 2954
грн. 39 коп. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; 2304
грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом. Судовий збір
позивач просить суд покласти на
відповідача.

В судове засідання
представник позивача не з'явився.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та не забезпечив явку свого
представника. Відповідач
обґрунтований нормативно та
документально підтверджений відзив на
позов не подав, хоча судом було
дотримано вимоги статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, своєчасно винесено і
надіслано за вказаною в позовній заяві
позивачем адресою відповідача: АДРЕСА_1
ухвалу від 05.12.2013 року про прийняття
справи № 921/1054/13-г/3 до свого провадження
та призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду 17.12.2013
року і необхідні дії щодо підготовки
справи до розгляду.

Повідомлення про вручення
поштового відправлення , відправлене
відповідачу 06.12.2013 року повернулось
разом із конвертом з ухвалою від 05.12.2013
року про прийняття справи № 921/1054/13-г/3
до свого провадження до господарського
суду Тернопільської області з
довідкою відділення поштового зв'язку,
в якій вказано причину повернення : "за
закінченням терміну зберігання".

Як зазначається, зокрема, в п. 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві" № 670-2010-р
від 15.03.2010 року, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце її розгляду судом, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

У відповідності до п. 11 Листа
Вищого господарського суду України №
n0006645-06 від 15.03.2007 року "Про деякі
питання практики застосування норм
господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місце проживання фізичних
осіб-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій; тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що
відповідач повідомлений про час і
місце розгляду справи № 921/1054/13-г/3
господарським судом Тернопільської
області.

Крім того, відповідач будь-яких
додаткових документів суду не надав, а
тому згідно ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Технічна фіксація судового процесу
у відповідності до ст.81-1 ГПК України не
здійснювалась за відсутності
представників сторін та відповідних
клопотань.

Розглянувши наявні матеріали справи,
суд встановив наступне.

26.10.2011 року Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 було підписано
Заяву про відкриття поточного рахунку
та картки зі зразками підписів і
відбитка печатки, відповідно до якої
позивач відкрив відповідачу поточний
рахунок НОМЕР_3 в національній валюті
та картковий рахунок
НОМЕР_2 в національній валюті.

Як зазначається в даній Заяві,
"Банк" за наявності вільних грошових
ресурсів здійснює обслуговування
кредитного ліміту "Клієнта" за рахунок
кредитних коштів у межах ліміту, про
розмір якого "Банк" повідомляє "Клієнту"
на свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку "Банку" та "Клієнта". Порядок
встановлення, зміни ліміту, погашення
заборгованості та розмір відсоткової
ставки за користування кредитним
лімітом регламентуються Умовами та
Правилами надання банківських послуг і
Тарифами Банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом
із цією анкетою (заявою) складають
Договір банківського обслуговування.

Як вбачається із Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів і відбитка
печатки, відповідач, як "Клієнт"
погодився із Умовами та Правилами
надання банківських послуг, у тому
числі із Умовами та Правилами
обслуговування за Розрахунковими
картками (що розташовані на сайті банку
http://www.privatbank.ua, https://client-bank.ua), Тарифами
банку, які разом цією заявою та карткою
зі зразками підписів і відбитка
печатки, що складають Договір
банківського обслуговування, що
підтверджується підписом відповідача
на даній Заяві.

Як визначається в п. п. 3.18.1.1 п.п.
3.18.1 п. 3.18 "Умов і правил надання
банківських послуг" кредитний ліміт на
поточний рахунок (далі - Кредит)
надається на поповнення оборотних
коштів і здійснення поточних платежів
"Клієнта" в межах кредитного ліміту
(далі - ліміт). Техніко-економічне
обслуговування кредиту- фінансування
поточної діяльності. Про розмір ліміту
"Банк" повідомляє "Клієнта" на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку "Банку" і "Клієнта" (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк,
sms-повідомлення або інших). "Банк"
здійснює обслуговування ліміту
"Клієнта", що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку "Клієнта", при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

В п.п. 3.18.1.3 п.п. 3.18.1 п. 3.18 "Умов і
правил надання банківських послуг"
зазначається, зокрема, що кредит
надається в обмін на зобов'язання
"Клієнта" з повернення кредиту, сплаті
відсотків та винагороди.

Згідно п.п. 3.18.1.11 п.п. 3.18.1 п. 3.18
"Умов і правил надання банківських
послуг" періодом безперервного
користування кредитом є період часу,
протягом якого безперервно існувало
дебетове сальдо на поточному рахунку.
Період безперервного користування
"кредитним лімітом на поточному
рахунку" - не більше 35 днів. Початком
періоду безперервного користування
кредитом вважається перший день,
починаючи з якого безперервно
існувало дебетове сальдо на поточному
рахунку "Клієнта" при закритті
банківського дня. Зменшення або
збільшення заборгованості за кредитом
у цей період не впливають на зміну дати
початку періоду безперервного
користування кредитом. Датою
закінчення безперервного
користування кредитом вважається
день, після закінчення якого на
поточному рахунку зафіксовано нульове
дебетове сальдо . Зменшення або
збільшення заборгованості по кредиту в
період безперервного користування
кредитом, не впливають на зміну початку
періоду безперервного користування
кредитом. Датою закінчення періоду
безперервного користування кредитом
вважається день, після закінчення
якого на поточному рахунку зафіксовано
нульове дебетове сальдо.

У відповідності до. п.п. 3.18.1.12 п.
3.18.1 п. 3.18 "Умов і правил надання
банківських послуг" для розрахунку
відсотків за користування кредитним
лімітом встановлюється
диференційована процентна ставка.
Відсоткова ставка до розрахунку
залежить від терміну існування
непогашеного залишку по кредиту.
Процентна ставка може бути змінена
"Банком" у порядку, передбаченому цим
розділом "Умов та правил надання
банківських послуг".

Як визначається в п. 3.18.1.13 п. 3.18
"Умов і правил надання банківських
послуг" при порушенні "Клієнтом"
будь-якого з грошових зобов'язань
"Клієнт" сплачує "Банку відсотки і пеню
за користування кредитом від суми
залишку непогашеної заборгованості в
розмірі, передбаченому цим розділом
"Умов та правил надання банківських
послуг".

У п.п. 3.18.2.2. п. 3.18 "Умов і правил
надання банківських послуг"
зазначається, зокрема, що "Клієнт"
зобов'язується :

- використовувати кредит на цілі,
зазначені у п. 3.18.1.1 цього розділу "Умов
та правил надання банківських послуг";

- сплатити відсотки за весь час
фактичного користування кредитом
згідно з п.п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3;

- виробляти погашення кредиту,
отриманого в межах встановленого
ліміту, не пізніше терміну закінчення
періоду безперервного користування
кредитом;

- виробляти погашення різниці між
заборгованістю за кредитом і знову
встановленим лімітом відповідно до п.
3.18.2.3.2, у разі перевищення
заборгованості за кредитом над сумою
встановленого Ліміту, протягом
операційного дня, за станом на який
виникла різниця. Погашення цієї
різниці трактується як погашення
кредиту;

- повернути кредит у строки,
встановлені п.п. 3.18.1.10, 3.18.2.3.4, 3.18.2.2.17.

Як визначається в п. 3.18.4.1 п. 3.18.4
"Умов і правил надання банківських
послуг" за користування кредитом в
період з дати виникнення дебетового
сальдо на поточному рахунку "Клієнта"
при закритті банківського дня "Клієнт"
сплачує відсотки, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від терміну користування
кредитом (диференційована процентна
ставка). Порядок розрахунку відсотків:

- 3.18.4.1.1 За період користування кредитом
з моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (далі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулення"),
розрахунок відсотків здійснюється за
процентною ставкою у розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

- 3.18.4.1.2 При необнуленні
дебетового сальдо в одну з дат періоду,
в якому дебетове сальдо підлягає
обнулення, протягом 90 днів з остнньої
дати періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулення, "Клієнт" сплачує
"Банку" за користування кредитом
відсотки в розмірі 24% річних, починаючи
з остнньої дати періоду, в яку дебетове
сальдо підлягало обнулення.

- 3.18.4.1.3 У разі непогашення кредиту
впродовж 90 днів з дати закінчення
періоду, в який дебетове сальдо
підлягало обнуління, починаючи з 91-го
дня після дати закінчення періоду, в
який дебетове сальдо підлягало
обнуління, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
"Клієнта" з погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
"Клієнтом" будь-якого з грошового
зобов'язання "Клієнт" сплачує "Банку"
відсотки за користуванні кредитом у
розмірі 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення "Клієнтом" будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права "Банку" на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання Банківських послуг, "Клієнт"
сплачує "Банку" пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

У відповідності до п.п. 3.18.4.1.4 п.
3.18.4 "Умов і правил надання банківських
послуг" під "непогашенням кредиту"
мається на увазі не виникнення на
поточному рахунку нульового
дебетового сальдо при закритті
банківського дня.

Як визначається в п.п. 3.18.4.3 п. 3.18.4
"Умов і правил надання банківських
послуг" сплата відсотків за
користування кредитом, розрахованих
згідно з п.п. 3.18.4.1, 3.18.4.2 проводиться в
порядку, зазначеному в п. 3.18.1.1, 3.18.2.1.4.
3.18.2.2.8. Відсотки, несплачені після
закінчення періоду безперервного
користування кредитом, вважаються
простроченими (крім випадків
розірвання кредиту згідно з п. 3.18.2.3.4),
Сплата відсотків може бути проведена
"Клієнтом" також з інших належних йому
рахунків у встановленому законом
порядку.

Згідно п.п. 3.18.4.4 п. 3.18.4 "Умов і
правил надання банківських послуг"
"Клієнт" сплачує "Банку" винагороду за
користування ліміту відповідно до
п.п.3.18.1.6. 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг. "Клієнт"
доручає "Банку" здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні. У
випадку, якщо кредит видається в
іноземній валюті, винагорода
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

В п.п. 3.18.4.9 п. 3.18.4 "Умов і правил
надання банківських послуг" розрахунок
відсотків за користування кредитом
проводиться щодня, починаючи з моменту
утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахуванні
відсотків здійснюється в дату сплати.

У відповідності до п.п. 3.18.6.1 п. 3.18.16
Обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку "Клієнта"
здійснюється з моменту подачі
"Клієнтом" до "Банку" заяви на
приєднання до "Умов та Правил надання
банківських послуг" (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
"Клієнтом" розрахункових документів на
використання коштів у рамках кредитної
ліміту в межах зазначених у них сум, і
діє в обсязі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами.

У відповідності до довідки №
08.7.0.0/38 від 17.09.2013 року про розмір
встановлених кредитних лімітів,
наданих клієнту ОСОБА_2 позивачем було
надано відповідачу ліміт кредиту:

- 26.10.2011 р. - 15600 грн.;

- 09.11.2012 р. - 20000 грн.;

- 15.01.2013 р. - 32000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надав відповідачу кредитні
кошти шляхом встановлення кредитного
ліміту:

- 26.10.2012 року - 15600 грн.;

- 09.11.2012 р. - 20000 грн.;

- 15.01.2013 р. - 32000 грн., що
підтверджується банківською випискою
з 01.10.2011 по 01.02.2013 року з рахунку
відповідача (належним чином засвідчена
копія банківської виписки знаходиться
в матеріалах справи).

Як зазначив позивач у своїй заяві №
без номера від 17.12.2013 року про надання
додаткових пояснень, зазначеним
кредитним лімітом відповідач
користувався з жовтня 2011 року, повністю
погасив ліміт і знову користався
збільшеним лімітом, де вже належним
чином свої зобов'язання за договором не
виконував, кредит не погашав, у зв'язку
з чим з 28 лютого 2013 року кредит
вважається простроченим в сумі 32000 грн.

Станом на 10.09.2013 року за
відповідачем рахується заборгованість
32000 грн. - за кредитом, що
підтверджується Випискою з 26.10.2011 р. по
18.12.2013 р. з рахунку відповідача та
розрахунком заборгованості по кредиту
(основному боргу), які знаходяться в
матеріалах справи.

Також відповідачу нараховано
відсотки за користування кредитними
коштами у розмірі 48% річних на загальну
суму заборгованості з врахуванням 360
днів в році за період з 01.03.2013 року по
10.09.2013 року та з 29.01.2013 року по 01.03.2013
року, всього на загальну суму 8922 грн. 14
коп., що підтверджується випискою з
26.10.2011 р. по 18.12.2013 року з рахунку
відповідача (належним чином засвідчена
копія банківської виписки знаходиться
в матеріалах справи).

Також позивач нарахував
відповідачу заборгованість по комісії
в сумі 2304 грн. в розмірі 0.9% від суми
заборгованості по тілу кредиту за
період 8 місяців: лютий-вересень 2013 року
(32000 грн. х 0,9% = 288 грн.; 288 грн. х 8 = 2304 грн.).

У відповідності до частини 1
статті 509 Цивільного кодексу України №
435-ІУ від 16 січня 2003 року з наступними
змінами зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу
України передбачені загальні умови
виконання зобов'язання, а саме
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу
України №436-ІУ від 16 січня 2003 року з
наступними змінами, кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Приймаючи до уваги, що в процесі
судового розгляду спору відповідачем
не подано жодних письмових заперечень
щодо нарахування сум заборгованості по
тілу кредиту, по відсоткам за
користування кредитом, по комісії, а
судом не здобуто доказів, які б
свідчили про погашення сум такої
заборгованості, а тому позовні вимоги
про стягнення з відповідача: 32000 грн.
заборгованості по кредиту, 8922 грн. 14
коп. - заборгованості по відсоткам за
користування кредитом та 2304 грн.
заборгованості по комісії за станом на
10.09.2013 року підлягають до задоволення
як такі, що доведені позивачем у
відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України
належними і допустимими доказами.

У відповідності до статті 230
Господарського кодексу України № 436-ІУ
від 16 січня 2003 року, штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Закон України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22 листопада 1996 року, з
наступними змінами, регулює договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.
Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що "платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін", а
згідно статті 3 вказаного Закону розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Як визначається в п.п. 3.18.5.1 п.
3.18.5 "Умов і правил надання банківських
послуг" "Клієнт" при порушенні
"Клієнтом" будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1,
3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів користування
кредитом, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого
п.п.3.18.2.2.5, 3.18.4.4. 3.18.4.5, 3.18.4.6 "Клієнт"
сплачує "Банку" за кожний випадок
порушення пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня (у %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу.
"Клієнт" сплачує "Банку" пеню у розмірі,
визначеному в п. 3.1.4.1.3 від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні. У випадку, якщо кредит
надавався в іноземній валюті, пеня
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

Позивач нарахував відповідачу 2954
грн. 39 грн. пені за неналежне виконання
зобов'язань по поверненню кредитних
коштів та сплаті відсотків за
користування кредитом за період з
лютого 2013 р. по 10.09.2013 р.

Ухвалами суду від 17.12.2013 року
та від 20.01.2014 року від позивача було
витребувано обґрунтований розрахунок:

- окремо суми боргу по пені за кредитом
(на яку саме суму заборгованості по
кредиту проведено нарахування пені,
період нарахування, процентна ставка
пені, дати сплати, суми сплати, номера
платіжних доручень про сплату,
залишкова сума нарахованої пені на
певну дату, загальна сума нарахованої
пені);

- окремо суми боргу по пені по
відсоткам за користування кредитом (на
яку саме суму заборгованості по
відсотках проведено нарахування пені,
період нарахування, процентна ставка
пені, дати сплати, суми сплати, номера
платіжних доручень про сплату,
залишкова сума нарахованої пені на
певну дату, загальна сума нарахованої
пені).

Однак, позивач на вимогу суду не
виконав та не надав обґрунтованого
розрахунку окремо суми боргу по пені
за кредитом та окремо суми боргу по
пені по відсоткам за користування
кредитом.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази,
згідно з ч. 2 цієї статті повинні
подаватись сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до п. 5 ч.2 ст. 54
ГПК України позовна заява повинна
містити, зокрема, виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
позов, обґрунтований розрахунок сум,
що стягуються.

Станом на 03.02.2014 року вимоги суду
позивачем не виконані, витребувані
матеріали а саме: обґрунтований
розрахунок:

- окремо суми боргу по пені за кредитом
(на яку саме суму заборгованості по
кредиту проведено нарахування пені,
період нарахування, процентна ставка
пені, дати сплати, суми сплати, номера
платіжних доручень про сплату,
залишкова сума нарахованої пені на
певну дату, загальна сума нарахованої
пені);

- окремо суми боргу по пені по
відсоткам за користування кредитом (на
яку саме суму заборгованості по
відсотках проведено нарахування пені,
період нарахування, процентна ставка
пені, дати сплати, суми сплати, номера
платіжних доручень про сплату,
залишкова сума нарахованої пені на
певну дату, загальна сума нарахованої
пені) без поважних причин не подані, що
перешкоджає вирішенню господарського
спору в частині стягнення суми пені по
кредиту та по відсотках по суті, а тому
суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення: 2954 грн. 39 коп. - пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором слід залишити без
розгляду у відповідності до п. 5 ч. 1 ст.
81 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно п. 4 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі залишення заяви без
розгляду.

Як визначається в п. 11
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про Закон
України "Про судовий збір" № 01-061175/2011
від 25.08.2011 року статтею 7 Закону
врегульовано загальні питання
повернення сплачених сум судового
збору, в тому числі визначено підстави
такого повернення, яке здійснюється за
ухвалою суду; зокрема, сума судового
збору підлягає поверненню у випадках,
визначених у таких нормах ГПК: частині
першій статті 81 (залишення позову без
розгляду).

Відтак, судовий збір в сумі 110 грн. 07
коп. підлягає поверненню позивачу.
Платіжне доручення №В0ТМ680АST від
16.09.2013 року залишити в справі.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК
України покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

З огляду на наведене, керуючись
ст.ст.43,49, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. ст.82,85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ; адреса для
листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с
1800, ідентифікаційний код 14360570:

- 32000 грн. - заборгованості по кредиту;

- 8922 грн. 14 коп. - заборгованості по
відсоткам за користування кредитом;

- 2304 грн. - заборгованості по комісії;

- 1610 грн. 43 коп. судового збору в
повернення сплачених судових витрат.

4. .Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5.Повернути з державного бюджету
України Публічному акціонерному
товариству комерційному банку
"ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ; адреса для
листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с
1800, ідентифікаційний код 14360570: 110 грн. 07
коп. судового збору. Платіжне
доручення №В0ТМ680АST від 16.09.2013 року
залишити в справі.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України, через місцевий господарський
суд.

Рішення підписано: "07" лютого 2014 року.

Суддя
С.О. Хома