ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.02.2014
Справа № 905/8896/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Левшиної Я.О., при
секретарі судового засідання
Чистюхіній Ю.А., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовною заявою: Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго», м. Донецьк,
в інтересах виробничої одиниці
«Ясинувататепломережа», м. Ясинувата
Донецької області

до відповідача: Ясинуватського
будівельного технікуму транспортного
будівництва, м. Ясинувата Донецької
області

про: стягнення суми боргу у розмірі
666971,02 грн., пені - 50067,13 грн., 3 % річних -
14761,50 грн.

за участю уповноважених представників
:

від позивача: Буцик Р.А. (за довіреністю
№ юр/6928 від 27.12.2013р.);

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство
«Донецьктеплокомуненерго», м. Донецьк
в інтересах виробничої одиниці
«Ясинувататепломережа», м. Ясинувата
Донецької області звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Ясинуватського
будівельного технікуму транспортного
будівництва, м. Ясинувата Донецької
області про стягнення суми боргу у
розмірі 666971,02 грн., пені - 50067,13 грн., 3 %
річних - 14761,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
грошових зобов'язань за договором про
закупівлю теплової енергії за державні
кошти № 54 від 04.02.2013р., внаслідок чого
утворилась стягувана заборгованість
та виникли підстави для нарахування
пені та 3 % річних.

На підтвердження вказаних обставин
позивач надав: правоустановчі
документи; рахунки № 413_54 від 16.04.2013р., №
313_54 від 19.03.2013р., № 213_54 від 19.02.2013р., № 113_54
від 21.01.2013р.; акти на підключення до
системи централізованого опалення від
16.11.2012р., від 17.11.2012р., від 20.11.2012р., від
21.11.2012р.;звід до договору за період з
01.01.2013р. по 30.11.2013р.; розрахунок суми
позовних вимог; договір про закупівлю
теплової енергії за державні кошти № 54
від 04.02.2013р. та додатки до нього; акт від
04.02.2013р.

Під час розгляду справи позивачем були
надані додаткові документи для
долучення до матеріалів справи, а саме:
витяг-повідомлення платежів банку
міста Яснувата про сплату відповідачем
суми основного боргу; акт звірки
взаємних розрахунків.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, відзиву не надав, хоча
належним чином повідомлявся про судові
засідання шляхом своєчасного
надсилання ухвал за адресою
місцезнаходження, визначеною за
матеріалами справи та згідно виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії ААБ № 585652.

Суд вважає за можливе розглянути спір в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в справі матеріалами,
оскільки їх цілком достатньо для
правильної юридичної кваліфікації
спірних правовідносин, а окремі
ненадані відповідачем документи та
його неявка у світлі приписів ст.ст. 4-3,
22, 33, 77 Господарського процесуального
кодексу України, не вливають на таку
кваліфікацію та не є підставою для
відкладання розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.02.2013р. між позивачем
(Теплопостачальна організація) та
відповідачем (Споживач) був укладений
договір закупівлю теплової енергії за
державні кошти № 54 (а.с.33-35) (далі -
договір), згідно умов п. 1.1.
Теплопостачальна організація
зобов'язалась постачати споживачу
теплову енергію в потрібних йому
обсягах, а споживач - прийняти і
оплатити одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.
Відповідно до п. 12.1. цей договір діє з
дати його підписання до 30.04.2013р., та
згідно з частиною 3 статті 631 Цивільного
кодексу України, сторони договору
домовились, що всі умови цього договору
розповсюджують свою дію на всі
правовідносини, які виникли між
сторонами з 01.01.2013р.

Умовами розділу 5 договору сторонами
передбачено порядок здійснення оплати,
зокрема:

- «Розрахунковим періодом є
календарний місяць» (п.5.2. договору);

- «Розрахунки проводяться шляхом
попередньої оплати, яка здійснюється
на підставі пред'явленого
Теплопостачальною організацією
рахунку, в розмірі вартості, зазначеної
в додатку 1, кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період,
з урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця.
Теплопостачальна організація
наприкінці розрахункового місяця
підтверджує використання коштів, як
попередньої оплати, остаточним
рахунком та актом приймання-передачі
теплової енергії» (п.5.3. договору).

Згідно п. 7.2.2. споживач зобов'язаний
виконувати умови та порядок оплати
спожитої теплової енергії в обсягах і в
терміни, які передбачені договором.

Споживач несе відповідальність за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, діючої на момент
прострочки платежу (п. 9.2.8. договору).

Як вбачається з актів на підключення
опалення, 16.11.2012р., 17.11.2012р., 20.11.2012р.,
21.11.2012р. здійснено підключення опалення
об'єктів позивача за адресою: пл.
Леніна, 1, м. Ясинувата; вул. Некрасова, 18,
м. Ясинувата; вул. Комунальна, 3, м.
Ясинувата.

Згідно умов договору позивачем була
поставлена відповідачу теплова
енергія та виставлені рахунки за
поставлену теплову енергію за січень
2013р. № 113_54 від 21.01.2013р. на суму 249594,40 (а.с.
10), за лютий 2013р. № 213_54 від 19.02.2013р. на
суму 177515,33грн.(а.с. 9), за березень 2013р. №
313_54 від 19.03.2013р. на суму 143873,59грн. (а.с. 8),
за квітень 2013р. № 413_54 від 16.04.2013р. на
суму 95987,70грн. (а.с. 7) на загальну суму
666971,02грн.

З огляду на неналежне виконання
зобов'язання зі сплати боргу за спожиту
теплову енергію у період з січня 2013р. по
квітень 2013р., позивач звернувся до суду
з розглядуваним позовом, вимагаючи
стягнути з відповідача суми боргу у
розмірі 666971,02 грн., пені - 50067,13 грн., 3 %
річних - 14761,50 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного спору полягає
у стягненні з відповідача
заборгованості за послуги з
теплопостачання, надані позивачем на
підставі договору про закупівлю
теплової енергії за державні кошти № 54
від 04.02.2013р.

Враховуючи статус сторін, характер
правовідносин між учасниками договору,
останні (правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України і умовами договору про
закупівлю теплової енергії за державні
кошти № 54 від 04.02.2013р.

Проаналізувавши положення укладеного
між сторонами договору про закупівлю
теплової енергії за державні кошти № 54
від 04.02.2013р. суд дійшов висновку, що
виниклі на його підставі
правовідносини регламентуються
нормами параграфу 5 глави 54 Цивільного
кодексу України, який визначає
загальні положення про
енергопостачання.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу
України передбачає, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності,
виконуються на підставі договорів.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, що суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України встановлює, якщо в зобов'язанні
встановлений строк (дата) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (дату).

Стаття 629 Цивільного кодексу України
зазначає те, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних
правових підстав для ухилення від
виконання обов'язків по оплаті
спожитої теплової енергії, оскільки зі
змісту наявних документів вбачається,
що платіжні вимоги-доручення на
спожиту теплову енергію отримані
останнім.

Відповідачем дане у порядку
встановлену господарським
процесуальним законодавством не
спростовано.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

З наданого позивачем
витягу-повідомлення платежів банку
міста Яснувата від 30.12.2013р. вбачається,
що відповідачем сплачено суму
основного боргу.

У зв'язку з тим, що сплата грошових
коштів відбулася 30.12.2013р., тобто після
звернення із розглядуваним позовом до
суду, яке відбулося 17.12.2013р. (згідно з
відміткою канцелярії Господарського
суду Донецької області на позовній
заяві), таке усунення існування
предмету спору у зв'язку із його
врегулюванням сторонами зумовлює
припинення провадження у справі
відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.
Аналогічної позиції дотримується і
Вищий господарський суд України в п. 4.4
Постанови Пленуму «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. №18.

Таким чином, оскільки відповідачем
оплачено суму основної заборгованості
у розмірі 666971,02грн. в період розгляду
справи по суті, то в цій частині
провадження у справі підлягає
припиненню.

Щодо нарахованих пені та 3% річних суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 216- 218
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Дані наслідки
порушення зобов'язання передбачені і ч.
1 ст. 230 Господарського кодексу України.
Згідно норм зазначених статей у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до умов п. 9.2.8. договору
споживач несе відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
розрахунків - сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, діючої
на момент прострочки платежу.

На підставі статей 549, 625 Цивільного
кодексу України позивачем нараховані
та заявлені до стягнення пеня у розмірі
50067,13грн., 3 % річних - 8562,56грн.

Суд враховує, що умовами договору
сторони встановили, що розрахунковим
періодом є календарний місяць та
розрахунки проводяться шляхом
попередньої оплати, яка здійснюється
на підставі пред'явленого
Теплопостачальною організацією
рахунку (п.п. 5.2., 5.3. договору). Отже, в
силу ст. 253 Цивільного кодексу України,
позивач здобув право вимоги сплати
боргу за рахунками за лютий 2013р. № 213_54
від 19.02.2013р. - 01.03.2013р., за березень 2013р. №
313_54 від 19.03.2013р. - 01.04.2013р., за квітень 2013р.
№ 413_54 від 16.04.2013р. - 01.05.2013р.

Перевіривши арифметичний розрахунок
пені та 3% річних за допомогою програми
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство», правові підстави,
період та порядок їх нарахування, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення цих вимог.

Суд також зазначає, що враховуючи
пояснення позивача, всі рахунки
отримувались відповідачем нарочно.
Так, рахунки № 213_54 від 19.02.2013р., № 313_54
від 19.03.2013р., № 413_54 від 16.04.2013р. були
отримані представником відповідача
20.02.2013р., 20.03.2013р., 17.04.2013р. відповідно, про
що свідчить підпис представника
відповідача. Однак рахунок за січень
2013р. № 113_54 від 21.01.2013р. не містить
відмітки представника відповідача про
його отримання, у зв'язку з чим
неможливо встановити коли
відповідачем було отримано рахунок за
січень 2013р. № 113_54 від 21.01.2013р., тому не
має можливості визначити період
нарахування пені та 3% річних. Виходячи
з цього суд не вбачає за можливе
задовольнити позовні вимоги щодо
нарахування пені у розмірі 18565,72грн. за
період 01.02.2013р. по 01.08.2013р. та 3% річних у
розмірі 6198,94грн. за період 01.02.2013р. по
01.12.2013р.

Виходячи з цього суд вважає за можливе
стягнути з відповідача: пеню у розмірі
29754,83грн. та 3 % річних - 8562,56грн.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.
ст. 11, 253, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 629, 714
Цивільного кодексу України, ст. ст. 67, 193,
216-218, 230, 275 Господарського кодексу
України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, ст.
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго», м. Донецьк
() в інтересах виробничої
одиниці «Ясинувататепломережа», м.
Ясинувата Донецької області () до Ясинуватського будівельного
технікуму транспортного будівництва,
м. Ясинувата Донецької області () про стягнення суми боргу у
розмірі 666971,02 грн., пені - 50067,13 грн., 3 %
річних - 14761,50 грн. задовольнити
частково.

2. Припинити провадження в частині
стягнення з Ясинуватського
будівельного технікуму транспортного
будівництва (86000, Донецька обл., м.
Яснувата, пл. Леніна, буд. 1, )
суми боргу у розмірі 666971,02 грн.

3. Стягнути з Ясинуватського
будівельного технікуму транспортного
будівництва (86000, Донецька обл., м.
Яснувата, пл. Леніна, буд. 1, )
на користь Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» (83086, м.
Донецьк, вул. Донецька, буд. 38, ) в інтересах виробничої одиниці
«Ясинувататепломережа» (86000, Донецька
обл., м. Ясинувата, вул. Шкільна, буд. 28А,
) пеню у розмірі 29754,83грн., 3 %
річних - 8562,56 грн., а також відшкодування
сплаченого судового збору в розмірі
14105,77грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 03.02.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 05.02.2014р.

Суддя
Я.О. Левшина

Вх: 43831/13

надруковано 3 прим.:

1 - ГСДО,

2 - позивачу

1 - відповідачу