ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014
Справа № 907/1153/13

Розглянувши матеріали справи

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Мілленніум-ММ",
м. Ужгород

До відповідача приватного
акціонерного товариства
"Сортнасінняовоч", м. Ужгород

Про стягнення 70787 грн. на відшкодування
вартості поліпшень приміщення

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін

від позивача - Базелюк П.П., предст. за
дов. від 30.08.13;

від відповідача - Андрейко М.І.,
директор

СУТЬ СПОРУ: стягнення 70787грн. на
відшкодування вартості поліпшень
орендованого приміщення аптеки

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав, зазначених у позовній заяві.
Вважає, що товариство, як колишній
орендар приміщення, який за згодою
власника здійснив його реконструкцію
та добудову, має право на відшкодування
вартості цих поліпшень після
закінчення дії договору оренди.
Вартість прибудови та проведених
невід"ємних покращень відповідно до
експертної оцінки вартості приміщень
від 31.03.2002, проведеної ТОВ
"Проект-Консалтинг", складає 70787грн.

Представники відповідача в ході
судового процесу позовні вимоги не
визнали, проти задоволення позову
заперечили повністю, вказуючи на
наступне. Вимога позивача про
відшкодування вартості поліпшень
грунтується на єдиному доказі -
висновку ТОВ "Проект-Консалтінг" від
31.03.2002р. Однак, вказаний доказ має, на
думку відповідача, ряд недоліків, а
саме: сертифікат оцінювача Музичук
Лесі Миколаївни, яка склала висновок,
виданий Фондом Державного майна
України строком на 5 років, а не на 3; ТОВ
"Проект-Консалтінг" всупереч вимогам
ст. 22 Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" не міститься в
Державному реєстрі суб"єктів оціночної
діяльності, який складає Фонд
державного майна України; складений
оцінювачем Музичук Л.М. висновок нею не
підписаний, а свідоцтво Фонду ДМУ про
включення до Державного реєстру
оцінювачів за реєстраційним №991 від
17.05.2002р., тобто після написання
висновку, не під тим номером.
Представник відповідача підкреслює, що
з 15.03.2006 договір оренди приміщення,
укладений між сторонами у спорі,
припинив свою дію(даний факт
встановлено судами при вирішенні інших
спорів між цими ж сторонами стосовно
правовідносин, які випливають з цього ж
договору оренди), а тому строк позовної
давності відповідно до ст. 257
Цивільного кодексу України для
звернення в суд щодо належності
виконання зобов"язань по ньому минув ще
у 2009 році.

Позивач у письмових поясненнях не
погодився з позицією відповідача. З
огляду на положення Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", що для розгляду питання про
видачу сертифіката суб"єкт
господарювання подає до Фонду
державного майна України, зокрема, і
копії кваліфікаційних свідоцтв
оцінювачів, зазначених у довідці про
оцінювачів, які працюють в його
штатному складі, а тому наявність в
оцінювача -ТОВ "Проект-Консалтінг"
сертифікату свідчить про наявність у
суб"єкта оціночної діяльності
свідоцтва оцінювача. Позивачем також
подано на огляд суду оригінал Звіту про
експертну оцінку, яким спростовано
твердження про відсутність підпису
директора та безпосередньо оцінювача.
Зазначає, що припущення відповідача
щодо відсутності у 2002 році ТОВ
"Проект-Консалтінг" у державному
реєстрі оцінювачів, неможливо ні
підтвердити, ні заперечити, оскільки
наразі отримати відомості за вказаний
рік неможливо. Наголошує, що позивач
був лише замовником послуг оцінювання,
однак, відповідальність за його
проведення , юридичне обгрунтування, в
тому числі повноваження оцінювача -
лежить на відповідній експертній
установі.

Разом з тим, у судовому засіданні 17.01.14
представник позивача заявив
клопотання про виклик представника ТОВ
"Проект-Консалтінг" та безпосередньо
оцінювача, який проводив оцінку, яке
судом задоволено. Ухвалами суду
вказані особи двічі викликались, однак,
в судове засідання не з"явились.
Стосовно заявленого відповідачем
клопотання про застосування строку
позовної давності, пояснив, що не
вважає його пропущеним, оскільки на
підставі свідоцтва від 07.03.07 про право
власності КП "Бюро технічної
інвентаризації м. Ужгород"
зареєструвало за ТОВ "Мілленніум - ММ"
право власності на об"єкт нерухомості -
вбудовані приміщення загальною площею
17,4кв.м по вул. Можайського, 22а. Згодом
постановою Ужгородського
міськрайонного суду від 26.11.2009р., яка
набрала законної сили 19.09.11, скасовано
рішення виконкому Ужгородської
міської ради №56 від 28.02.07 "Про
оформлення права власності на об"єкти
нерухомого майна", тому вважає, що
позовна давність до даних
правовідносин в цілому
застосовуватись не може.

Окрім того, позивачем заявлено
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи, на
вирішення якої слід поставити питання
стосовно дійсної вартості спірних
приміщень на момент проведення
експертизи, з покращеннями та без них.

СУД ВСТАНОВИВ

Між відкритим акціонерним товариством
„Сортнасінняовоч" (правонаступником
якого є приватне акціонерне товариство
"Сортнасінняовоч" ) та товариством з
обмеженою відповідальністю
„Мілленніум-ММ" 15 березня 2001 року було
укладено договір за №1 оренди нежилого
приміщення в м. Ужгород, вул.
Можайського, 22 „а" загальною площею
71,5кв.м. з метою використання під аптеку.

Пунктом 7.8 вказаного Договору
визначено, що у випадку, коди орендар
здійснив за власний рахунок та за
згодою орендодавця покращення,
невідокремлювані без шкоди для об"єкту,
що орендується, він має право після
припинення договору на відшкодування
вартості цих покращень.

Як вбачається з матеріалів справи,
згоду ВАТ "Сортнасінняовоч" на
реконструкцію і добудову приміщення
під аптеку, що знаходиться за адресою:
м. Ужгород, вул. Можайського, 22а ТОВ
"Мілленніум-ММ" було надано 21.11.2000р.(лист
№120).

Згодом, відповідно до рішення
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради від 20.12.2000р. №220 за
результатами розгляду клопотання ТОВ
"Мілленніум - ММ", йому надано дозвіл на
реконструкцію з добудовою орендного
приміщення під аптеку з окремим входом
по вул. Можайського, 22а.

На підставі рішення Ужгородського
міськвиконкому №141 від 29.08.2001 ТОВ
"Мілленніум -ММ" видано свідоцтво від
10.09.2001р. про право власності на добудову
загальною площею 17,4кв.м. та дана
добудова зареєстрована за ТОВ
"Мілленніум - ММ" в Ужгородському
державному міжрегіональному
підприємстві технічної
інвентаризації, про що внесено запис в
реєстрову книгу за №538 від 14.09.2001 року.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 14.12.06 у
справі №2/248 встановлено, що договір
оренди від 15.03.2001р. з 15.03.2006р. припинив
свою дію, а позовну вимогу відкритого
акціонерного товариства
„Сортнасінняовоч" про повернення
(звільнення) орендованого приміщення
загальною площею 71,5 кв.м. за адресою: м.
Ужгород, вул. Можайського, 22 "а"
відповідно до договору оренди №1
задоволено повністю.

Рішенням виконавчого комітету
Ужгородської міської ради №56 від 28.02.07
ТОВ "Мілленніум-ММ" було видано
свідоцтво від 07.03.07 про право власності
на вбудовані приміщення загальною
площею 17,4 кв.м. (взамін раніше виданого
свідоцтва від 10.09.2001р.), на підставі
якого КП "Бюро технічної
інвентаризації м. Ужгород" за
реєстраційним номером 18087386 від 12.03.07
було зареєстровано за товариством
право власності на об"єкт нерухомості -
вбудовані приміщення загальною площею
17,4 кв.м по вул. Можайського, 22а.

Однак, постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 26 листопада 2009 року
№2а-4970/09, яку залишено без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду №22994/10/9104 від 19
вересня 2011 року, згадане рішення
виконкому в частині видачі свідоцтва
про право власності ТОВ "Мілленніум -
ММ", було скасовано.

Виконавчий комітет Ужгородської
міської ради 16.11.11. рішенням №429 (пункт
3.1) на підставі постанови Ужгородського
міськрайонного суду від 26 листопада 2009
року скасував підпункт 1.1. пункту 1
рішення виконкому від 28.02.2007р. №56 "Про
оформлення права власності на об"єкти
нерухомого майна".

У зв"язку з примусовим звільненням
товариством - позивачем спірного
приміщення, посилаючись на згаданий
пункт 7.8 Договору оренди та положення
ст. 778 Цивільного кодексу України ТОВ
"Мілленніум-ММ" звернулося в суд з
позовом про відшкодування витрат на
поліпшення орендованого майна. Вважає,
що оскільки, відповідно до звіту про
експертну оцінку вартості приміщень
від 31.03.2002 року, складеного ТОВ
"Проект-Консалтинг", загальна вартість
об"єкту оцінки приміщень аптеки, що
знаходиться за адресою м. Ужгород, вул.
Можайського, 22А, складає 101386грн., в т. ч.
30599грн., - основна частина без вартості
покращень, 26373 грн. вартість покращень,
44414грн. вартість прибудови, то ціна
позову, тобто вартість невід"ємних
покращень, складає 70787грн.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
зібрані у справі докази, суд прийшов до
висновку про відмову в позові з
наступним обгрунтуванням.

15 березня 2001 року між сторонами у спорі
укладено договір за №1 оренди нежилого
приміщення в м. Ужгород, вул.
Можайського, 22 „а" загальною площею
71,5кв.м. з метою використання під аптеку,
пунктом 7.8 якого визначено, що у
випадку, коди орендар здійснив за
власний рахунок та за згодою
орендодавця покращення,
невідокремлювані без шкоди для об"єкту,
що орендується, він має право після
припинення договору на відшкодування
вартості цих покращень.

Відповідно до ст. 778 Цивільного кодексу
України наймач може поліпшити річ, яка
є предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця. Якщо поліпшення
речі зроблено за згодою наймодавця,
наймач має право на відшкодування
вартості необхідних витрат або на
зарахування їх вартості в рахунок
плати за користування річчю.

Якщо наймач без згоди наймодавця
зробив поліпшення, які не можна
відокремити без шкоди для речі, він не
має права на відшкодування їх вартості.

Як вбачається з матеріалів справи,
згоду ВАТ "Сортнасінняовоч" на
реконструкцію і добудову приміщення
під аптеку, що знаходиться за адресою:
м. Ужгород, вул. Можайського, 22а ТОВ
"Мілленніум-ММ" було надано ще до
укладення згаданого Договору (лист №120
від 21.11.2000р.). Тобто, така згода надана
поза межами орендних відносин, які
виникли на підставі договору,
укладеного згодом - 15.03.2001р., тому
посилання на пункт 7.8 Договору в цілому
як на підставу позовної вимоги є
необгрунтованим.

Окрім того, чинним на час проведення
оцінки Договором, пунктом 6.1,
визначений обов"язок орендаря, зокрема,
самостійно і за власний рахунок
здійснювати капітальний ремонт
об"єкта, що орендується, протягом
терміну оренди; здійснювати за власний
рахунок поточний ремонт об"єкта, що
орендується. А тому питання
відшкодування вартості покращень
немає правового підгрунтя.

Звіт про експертну оцінку вартості
приміщень від 31.03.2002 року, складений ТОВ
"Проект-Консалтинг" не може були
належним доказом вартості понесених
витрат з огляду на таке. Як вбачається з
його розділу 1. "Загальні відомості"
юридичною основою оцінки приміщень є
договір №29 від 24.04.2002р., який відсутній
в матеріалах звіту; не подав згаданий
договір суду і представник позивача.
Оскільки на час проведення оцінки
приміщення аптеки, що знаходиться за
адресою м. Ужгород, вул. Можайського, 22А,
власниками були як ПАТ
"Сортнасінняовоч", так і ТОВ "Мілленніум
- ММ", визначити хто саме і з якою метою
призначав проведення оцінки, які
завдання ставилися оцінювачу, не
вбачається за можливе, викликані ж в
судове засідання представники ТОВ
"Проект - Консалтинг" для дачі пояснень
з приводу предмету спору в судове
засідання двічі не з"являлися. Крім
того, у звіті ТОВ "Проект-Консалтинг" у
розділі 1.4 вказує, що замовник має право
посилатись на висновки, викладені в
даному звіті і використовувати його
виключно для цілі, яка вказана вище,
тобто для визначення ринкової вартості
для розрахунку орендної плати.
Висновок про вартість, що міститься в
Звіті, стосується об"єкта оцінки в
цілому.

В зв"язку з відмовою в задоволенні
позову за його необгрунтованістю,
немає підстав для застосування строку
позовної давності, заявленого
відповідачем в письмовому клопотанні,
оскільки за змістом частини першої
статті 261 Цивільного кодексу України
позовна давність застосовується лише
за наявності порушення права особи (п.
2.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.13
"Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів").

Оскільки судом встановлено
відсутність підстави для
відшкодування позивачу вартості
поліпшень, в задоволенні клопотання
позивача про призначення судової
будівельно-технічної експертизи для
визначення такої вартості належить
відмовити.

Керуючись ст. 778 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.02.14

Суддя
Журавчак Л.С.