ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 р.
Справа № 923/838/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Гридасова Ю.В. при
секретарі Зуденко Є.С., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВС "Євпаторійський ",
м. Саки, АР Крим,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Нова Каховка Херсонської області,

про визнання недійсним контракту,

за участю представників:

позивача - Кара В.О.,представник, дов.
від 20.12.13 р.;

відповідача - ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1,
виданий 04.12.96 року Каховським РВ УМВС
України в Херсонській області, ОСОБА_3,
представник, дов. від 22.04.13 р.

Позивач звернувся до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою у якій просить визнати
недійсним Контракт № СК-11-01/12 від 15.03.2012
укладений між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 Жоржовачем та ТОВ
«ВС «Євпаторійський» з покупки насіння
канареечнику. В обґрунтування позовних
вимог позивач посилається на положення
ст. ст. 4, 203, 215 Цивільного кодексу
України, ч. 1 ст. 207 Господарського
кодексу України, а також на ту
обставину, що спірний Контракт зі
сторони позивача підписано не
уповноваженою особою. Як стверджує
позивач у позовній заяві, спірний
Контракт № СК-11-01/12 від 15.03.2012 року з
покупки насіння канареечнику був
укладений між Продавцем СПД ОСОБА_1 в
особі директора ОСОБА_1 та Покупцем ТОВ
«ВС«Євпаторійський» в особі директора
ОСОБА_4. Підприємство ТОВ
«ВС«Євпаторійський» посилається на те,
що директором на час укладання
Контракту № СК-11-01/12 від 15.03.2012 був не
ОСОБА_4. Наказу про призначення саме
ОСОБА_4 в. о. директора ТОВ «ВС
«Євпаторійський» не існує. З періоду
створення ТОВ «ВС «Євпаторійський» та
до 01.11.2012 року посаду керівника
підприємства, згідно Статуту обіймав
ОСОБА_5, що підтверджує наказ по
підприємству № 22-ОК від 31.10.2012 р. та
довідка з ЄДРПОУ. З 11.12.2012 року до
теперішнього часу директором ТОВ «ВС»
Євпаторійський» є Хавхун Микола
Миколайович, що підтверджується
наказам підприємства № 23-ОК від 11.12.2012
року та довідкою з ЄДРПОУ. На думку
Позивача, Контракт № СК-11-01/12 від 15.03.2012
був підписаний особою, яка не мала на це
законного права, тому і сам факт
укладення правочину не відповідає
нормам законодавства України.

Представник позивача в ході судового
засідання підтримав вимоги, викладені
у позовній заяві.

Судом залишено без задоволення
клопотання позивача про призначення по
справі судово-почеркознавчої
експертизи з метою з'ясування питання
чи виконано підпис від імені особи
ОСОБА_5 у Наказі № 02-ОК від 07.02.201 1 року
тією особою, від імені якої він
зазначений? Оскільки матеріали справи
не містять оригіналу зазначеного
наказу, крім того у представників
сторін відсутня інформація про можливе
місце знаходження оригіналу вказаного
наказу.

Відповідач та його представник в ході
судового засідання заперечували проти
позовних вимог, відповідно до відзиву
на позовну заяву, посилаючись на те, що
доводи Позивача, щодо непричетності
ОСОБА_4 до господарської діяльності
товариства, викладені в позові та
інформація надана в довідці від 26
квітня 2013 року за підписом директора
Н.Н. Хавхун, містить завідомо
неправдиву інформацію. Згідно ч. 2 п. 3
ст. 92 Цивільного кодексу України у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження. На думку
відповідача, своїм позовом ТОВ «ВС
«Євпаторійський» навмисно вводить суд
в оману з метою ухилення від здійснення
розрахунків за Контрактом, посилаючись
на недійсність Контракту, при цьому не
спростовуючи факту отримання товару за
Контрактом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 77 ГПК
України у судовому засіданні
оголошувалась перерва з 23.01.14 до 06.02.14.

У судовому засіданні 06.02.14 оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
по справі.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, що прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

15 березня 2012 року між ФОП ОСОБА_1 (надалі
за текстом рішення - Відповідач,
Продавець), діючим на підставі
Свідоцтва про державну реєстрацію, та
ТОВ «ВС Євпаторійський» (надалі за
текстом рішення - Позивач, Покупець), в
особі директора ОСОБА_4, діючого на
підставі Статуту, укладений Контракт №
СК-11-01/12 (надалі за текстом рішення -
Контракт) відповідно до умов, якого
Продавець продає, а Покупець, на умовах
цього Контракту, приймає та оплачує
насіння канареєчника, іменоване надалі
Товаром (п. 1.1. Контракту). Підписи
представників на Контракті скріплені
печатками сторін.

Відповідно до умов п. 4.1. Контракту
поставка Товару здійснюється на умовах
СРТ - с Шалаши, Сакського р-н, АР Крим, у
відповідності до міжнародних правил
тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС-2000
рік».

Згідно п. 4.3. Контракту партія товару
супроводжується наступними
документами: товарною накладною; актом
прийому-передачі товару.

Відповідно умов п. 5.2. Контракту
загальна вартість Товару складає 80 000,00
грн.

Згідно умов Контракту 15 березня 2012 року
відповідачем було поставлено партію
товару обумовлену сторонами, на суму 80
000 грн. Представником позивача
(Покупця), за довіреністю серії 008 від
20.03.12, виданою на ім'я ОСОБА_4, 15 березня
2012 року було прийнято товар загальна
вартість якого складає 80 000,00 грн., про
що було складено та підписано накладну
№ 05, а також акт прийому-передачі від 15
березня 2012 року, що свідчить про
подальше схвалення спірного Контракту
юридичною особою - Покупцем.

Згідно п. 7.1. Контракту платіж в розмірі
100 % вартості партії Товару
здійснюється з відстрочкою платежу до
01 вересня 2012 року.

Моментом виконання грошового
зобов'язання вважається дата
зарахування грошей на розрахунковий
рахунок Продавця (п. 7.2. Контракту).

Згідно п. 8.2 Контракту у випадку повної
або часткової не оплати партії товару в
строк Покупець протягом одного
банківського дня сплачує Продавцю
штраф у розмірі 50% від вартості
поставленого товару.

ТОВ «ВС Євпаторійський» не здійснив
передбачений п. 7.1. Контракту платіж та
не сплатив штраф у розмірі 50% від
вартості поставленого товару,
передбачений п. 8.2. Контракту. У зв'язку
з чим, ФОП ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про
стягнення зазначеної заборгованості
(справа № 901/1259/13).

З періоду створення ТОВ «ВС
«Євпаторійський» та до 01.11.2012 року
посаду керівника підприємства обіймав
ОСОБА_5, що підтверджується наказом по
підприємству № 22-ОК від 31.10.2012 р. та
довідкою з ЄДРПОУ. Починаючи з 11.12.2012
року до теперішнього часу директором
ТОВ «ВС» Євпаторійський» є Хавхун
Микола Миколайович, що підтверджується
наказам підприємства № 23-ОК від 11.12.2012
року та довідкою з ЄДРПОУ.

Загальні підстави і наслідки
недійсності правочинів (господарських
договорів) встановлені статтями 215, 216
ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.
Правила, встановлені цими нормами,
повинні застосовуватися в усіх
випадках, коли правочин вчинений з
порушенням загальних вимог частин
першої-третьої, п'ятої статті 203 ЦК
України і не підпадає під дію інших
норм, які встановлюють підстави та
наслідки недійсності правочинів.

Згідно правової позиції, що викладена у
пунктах 3.3. та 3.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними" у господарських
відносинах правочин (договір), як
правило, вчиняється шляхом складання
документа (документів), що визначає
(визначають) його зміст і підписується
безпосередньо особою, від імені якої
він вчинений, або іншою особою, яка діє
в силу повноважень, заснованих,
зокрема, на законі, довіреності,
установчих документах. Для вчинення
правочинів органи юридичної особи не
потребують довіреності, якщо вони
діють у межах повноважень, наданих їм
законом, іншим нормативно-правовим
актом або установчими документами.

Вирішуючи спори, пов'язані з
представництвом юридичної особи у
вчиненні правочинів, господарські суди
повинні враховувати таке.

Письмовий правочин може бути вчинений
від імені юридичної особи її
представником на підставі довіреності,
закону або адміністративного акта.

Особа, призначена повноваженим органом
виконуючим обов'язки керівника
підприємства, установи чи організації,
під час вчинення правочинів діє у межах
своєї компетенції без довіреності.

Що ж до кола повноважень
відокремленого підрозділу юридичної
особи стосовно вчинення правочинів від
імені цієї особи, то воно визначається
її установчими документами, положенням
про відокремлений підрозділ, яке
затверджене юридичною особою, або
довіреністю, виданою нею ж у
встановленому порядку керівникові
цього підрозділу.

Припис абзацу першого частини третьої
статті 92 ЦК України зобов'язує орган
або особу, яка виступає від імені
юридичної особи не перевищувати своїх
повноважень. Водночас саме лише
порушення даного обов'язку не є
підставою для визнання недійсними
правочинів, вчинених цими органами
(особами) від імені юридичної особи з
третіми особами, оскільки у відносинах
із третіми особами обмеження
повноважень щодо представництва
юридичної особи не має юридичної сили,
крім випадків, коли юридична особа
доведе, що третя особа знала чи за всіма
обставинами не могла не знати про такі
обмеження (абзац другий частини
третьої статті 92 ЦК України). Отже,
позов про визнання недійсним
відповідного правочину може бути
задоволений у разі доведеності
юридичною особою (позивачем) у
господарському суді тієї обставини, що
її контрагент знав або повинен був
знати про наявні обмеження повноважень
представника цієї юридичної особи, але,
незважаючи на це, вчинив з ним
оспорюваний правочин (що не отримав
наступного схвалення особи, яку
представляють). Наприклад, третя особа,
укладаючи договір, підписаний
керівником господарського товариства,
знає про обмеження повноважень цього
керівника, оскільки є акціонером
товариства і брала участь у загальних
зборах, якими затверджено його статут.

У зв'язку з наведеним господарському
суду слід виходити з того, що
контрагент юридичної особи знає (або
повинен знати) про обмеження
повноважень цієї особи, якщо:

- такі обмеження передбачені законом
(наприклад, абзацом другим частини
другої статті 98 ЦК України);

- про відповідні обмеження було вміщено
відомості у відкритому доступі на
офіційному веб-сайті розпорядника
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців.

Якщо договір містить умову (пункт) про
підписання його особою, яка діє на
підставі статуту підприємства чи
іншого документа, що встановлює
повноваження зазначеної особи, то
наведене свідчить про обізнаність
іншої сторони даного договору з таким
статутом (іншим документом) у частині,
яка стосується відповідних
повноважень, і в такому разі суд не може
брати до уваги посилання цієї сторони
на те, що їй було невідомо про наявні
обмеження повноважень представника її
контрагента.

Наступне схвалення юридичною особою
правочину, вчиненого від її імені
представником, який не мав належних
повноважень, унеможливлює визнання
такого правочину недійсним (стаття 241
ЦК України). Настання передбачених цією
статтею наслідків ставиться в
залежність від того, чи було в
подальшому схвалено правочин особою,
від імені якої його вчинено; тому
господарський суд повинен у розгляді
відповідної справи з'ясовувати
пов'язані з цим обставини. Доказами
такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т.ін.). Наведене стосується
й тих випадків, коли правочин вчинений
не представником юридичної особи з
перевищенням повноважень, а особою, яка
взагалі не мала повноважень щодо
вчинення даного правочину.

Якщо керівник відособленого
підрозділу юридичної особи мав
відповідні повноваження, але у
правочині помилково відсутні вказівки
на те, що її укладено від імені
юридичної особи, то ця обставина також
не може бути підставою для визнання
правочину недійсним. У таких випадках
правочин слід вважати вчиненим від
імені юридичної особи.

Відповідно до приписів ст. 36 ГПК
України письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Відповідно до представлених позивачем
засідчених копій відомостей № 2 про
нарахування заробітної плати, в період
з лютого по квітень 2012 року (в період
укладання спірного Контракту) ОСОБА_4
працював на посаді заступника
директора ТОВ "ВС Євпаторійський".

В обґрунтування заперечень на позовну
заяву відповідач посилається, зокрема,
на засвідчені належним чином копії:
Наказу директора ТОВ "ВС
Євпаторійський" № 02-ОК від 07.02.2011 року, в
якому зазначено, що з 07.02.2011 року на
посаду в.о. генерального директора
товариства призначається заступник
генерального доректора з виробництва
ОСОБА_4, вкзаний наказ скріплений
печаткою Позивача; Довіреності серії 008
від 20.03.12, виданої на ім'я ОСОБА_4, на
право отримання насіння гірчиці у
кількості 11 тон 950 кг та насіння
канареєчника у кількості 8 тон, також
скріпленої печаткою Позивача.
Оригінали зазначених письмових
доказів сторонами суду не
представлені.

Згідно з п. 3.4.1. Інструкції "Про порядок
видачі міністерствам та іншим
центральним органам виконавчої влади,
підприємствам, установам,
організаціям, господарським
об'єднанням та громадянам дозволів на
право відкриття та функціонування
штемпельно-граверних майстерень,
виготовлення печаток і штампів, а
також порядок видачі дозволів на
оформлення замовлень на виготовлення
печаток і штампів, та затвердження Умов
і правил провадження діяльності з
відкриття та функціонування
штемпельно-граверних майстерень,
виготовлення печаток і штампів",
затвердженої Наказом МВС України № 17
від 11.01.99 (зареєстровано у Міністерстві
юстиції України 28.04.99 за № 264/3557)
відповідальність і контроль за
дотриманням порядку зберігання
печаток і штампів, а також законністю
користування ними покладається на
керівників підприємств, установ і
організацій, господарських об'єднань,
суб'єктів господарської діяльності.

З урахуванням викладених обставин,
ОСОБА_4, призначений виконуючим
обов'язки керівника товариства -
Позивача, під час вчинення спірного
правочину діяв у межах компетенції
директора ТОВ "ВС Євпаторійський". Крім
того, отримання товару, на умовах
спірного Контракту, за довіреністю
представником Позивача свідчить про
подальше схвалення зазначеного
правочину юридичною особою - Позивачем,
що унеможливлює визнання такого
правочину недійсним (стаття 241 ЦК
України).

За вказаних обставин, позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм
матеріального права, керуючись ст. ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України,

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

(Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом).

Повне рішення складено "10" лютого
2014 р.

Суддя
Ю.В. Гридасов