ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2014 року справа № 919/1420/13За
позовом Фінансового управління
Севастопольської міської державної
адміністрації

(99011, місто Севастополь, вул. Леніна, буд.
2, ідентифікаційний код 02317592)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Югмонолітспецстрой»

(99059, місто Севастополь, пр. Ген.
Сталінграду, буд. 63, офіс 12,
ідентифікаційний код 34402741), про
визнання права власності на об'єкт
незавершеного будівництва

Суддя О.С. Погребняк

За участю представників:

Позивач (Фінансове управління СМДА) -
Поданєва О.В., завідувач сектору
кадрової та організаційної роботи,
довіреність № б/н від 08.01.2014; Малєвич
Р.В., довіреність від 08.01.2014;

Відповідач (ТОВ "Югмонолітспецстрой") -
керуючий санацією Щедов О.В., паспорт
серії СМ768211 від 28.08.2006, виданий
Первомайським РВ ГУМВС України в Криму;

Суть спору:

Фінансове управління Севастопольської
міської державної адміністрації
звернулося до господарського суду
міста Севастополя з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Югмонолітспецстрой» про визнання
права власності на об'єкт
незавершеного будівництва.

Позовні вимоги обґрунтовані пайової
участю позивача у будівництві
житлового будинку за договором,
відповідно до якого відповідач
зобов'язаний передати у власність
позивача квартиру. При цьому
відповідачем порушено договірний
строк закінчення будівництва та
введення до експлуатації об'єкту
житлового будинку, та відповідно, не
передано квартиру у власність
позивача, чим порушено права
останнього.

Ухвалою від 11.12.2013 позовну заяву
прийнято до розгляду судом.

У ході розгляду справи представником
відповідача було надано клопотання про
припинення провадження у даній справі,
враховуючи те, що відповідно до частини
4 статті 10 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
означена справа має бути розглянута в
межах провадження у справі №5020-9/147-4/269
про банкрутство ТОВ
«Югмонолітспецстрой».

У судовому засіданні 07.02.2014
представники позивача виклали зміст
позовних вимог, просили позов
задовольнити, з підстав, вказаних в
ньому.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, просив провадження у
справі припинити.

Розглянувши матеріали справі, оцінивши
в сукупності представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2005 між Севастопольською
міською адміністрацією (орендодавець)
та Управлінням капітального
будівництва був укладений договір
оренди земельної ділянки, згідно з яким
орендодавець, відповідно до рішення
Севастопольської міської Ради №2422 від
20.10.2005 №4091 від 30.11.2005 надав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
земельну ділянку для будівництва,
обслуговування першої черги
будівництва мікрорайону «Омега 2а» -
багатоповерхових житлових будинків,
школи -колегіуму та парку відпочинку з
віднесенням означених земель до земель
житлової та суспільної забудови.

Актом приймання-передачі від
12.12.2005 підтверджується передача
орендодавцем орендарю земельної
ділянки у строкове платне користування
(а.с. 19).

25.12.2006 між Фінансовим управлінням
Севастопольської міської державної
адміністрації (пайовик) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Югмонолитспецстрой» (забудовник) був
укладений договір №123 пайової участі в
будівництві житла (надалі - Договір),
предметом якого є будівництво
забудовником двокімнатної квартири на
другому поверсі секції 2, корпусу 13
багатоповерхового житлового будинку
по проспекту Античному, Гагарінського
району міста Севастополя (надалі -
Квартира в об'єкті) на умовах пайової
участі пайовика (а.с. 8-10).

Згідно з пунктом 1.3 Договору
Пайовик приймає на себе обов'язки з
фінансування за рахунок засобів
державного бюджету будівництва
квартири в об'єкті на пайовій підставі,
а забудовник зобов'язується створити
квартиру в об'єкті, вказану в п. 1.2
Договору та передати Пайовику у
власність за умови виконання сторонами
умов договору.

Пай включає до себе вартість
будівельних робіт, необхідних для їх
проведення будівельних матеріалів та
інші витрати, пов'язані з проведенням
будівництва та передачею об'єкта.

Ціна договору пайової участі в
будівництві житла відповідає
тендерної пропозиції забудовника та
складає 235922,50 грн. (п. 1.4 Договору).

Забудовник приймає на себе
обов'язки укласти усі необхідні для
здійснення будівництва договори,
необхідність укладення яких
встановлюється законодавством
України, отримати усі необхідні для
будівництва дозволи та узгодження, а
також забезпечити необхідне для
будівництва технологічне, енергетичне,
електротехнічне обладнання, апаратуру
та інструменти (п. 1.6 Договору).

Запланована дата закінчення
будівництва об'єкту - грудень 2007 року.

Орієнтовна дата введення об'єкта
до експлуатації - другій квартал 2008
року. Під введенням в експлуатацію
розуміється введення в експлуатацію
багатоквартирного житлового будинку, в
якому розташована закріплена за
пайовиком квартира, вказана у додатку 1
Договору (п. 1.6-1.7 Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору
забудовник зобов'язався, зокрема,
забезпечити перехід у власність
пайовика квартири в об'єкті після
введення в експлуатацію об'єкта; надати
пайовику документи, необхідні для
оформлення права власності на квартиру
в державних установах, а саме: акт
приймання-передачі квартири, довідку
про внесення повної вартості паю;
технічний паспорт на квартиру, виданий
КП «БТІтаДРОНМ» СМР.

Пайовик зобов'язався, зокрема,
здійснити оформлення права власності
на квартиру у встановленому
законодавством порядку (п. 3.1.5).

За змістом пункту 7.7-7.9 Договору у
випадку порушення забудовником
строків здачі квартири без узгодження
сторін, забезпечення виконання
договору здійснюється відповідно до
положень статті 231 Господарського
кодексу України. Оплата штрафних
санкцій не звільняє сторони від
виконання зобов'язань в натурі. В
окремих випадках сторони несуть
відповідальність відповідно до
діючого законодавства.

Відповідно до розділу 8, Договір
набирає сили з моменту його підписання
сторонами. Строк закінчення дії
договору - дата підписання акту
приймання-передачі квартири.

19.09.2006 Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Севастополі землекористувачу -
Управлінню капітального будівництва
СМДА, ТОВ «Югмонолітспецстрой» був
наданий дозвіл на виконання
будівельних робіт №532 відповідно до
розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації від
04.02.2005 №170-р, договору оренди земельної
ділянки від 12.12.2005, договору про пайову
участь в будівництві від 10.02.2005, рішення
сесії Севастопольської міської Ради
від 30.11.2005 №4091, від 20.10.2004 №2422 на
виконання будівельних робіт з
будівництва житлового буднику з
вбудовано-прибудованими приміщеннями,
корпус 13 в мікрорайоні «Омега - 2а»,
перша черга будівництва. Будівельні
роботи виконує - ТОВ
«Югмонолітспецстрой».

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем у виконання договору пайової
участі №123 від 25.12.2006 було внесено 235922,50
грн платіжним порученням №480 від 25.12.2006
(а.с. 22).

З огляду на те, що строк закінчення
будівництва, обумовлений сторонами у
договорі, сплинув у грудні 2008 року, але
фактично будівництво об'єкту не
завершено, будівельні роботи на об'єкті
у теперішній час не ведуться, об'єкт не
зданий до експлуатації, позивач вважає
наявним у нього права власності на
частку об'єкту незавершеного
будівництва - двокімнатну квартиру №27,
що розташована за адресою: м.
Севастополь, мікрорайон «Омега-2а»,
перша черга будівництва, корпус 13 ПК-1,
секція-2, площею 63,25 кв.м.

Судом встановлено, що у провадженні
господарського суду міста Севастополя
перебуває справа №5020-9/147-4/269 про
банкрутство відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Югмонолітспецстрой», яке порушено
26.07.2010. Станом на дату розгляду справи
стосовно ТОВ «Югмонолітспецстрой»
застосована процедура санації,
відповідно до положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відповідач (в особі керуючого санацією)
вважає, що провадження у даній справі
має бути припинено та даний спір
належить до розгляду у межах справи про
банкрутство на підставі частини 4
статті 10 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з частиною 4 статті 10 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (редакція, що
діє з 19.01.2013) суд, у провадженні якого
перебуває справа про банкрутство,
вирішує усі майнові спори з вимогами до
боржника, у тому числі спори про
визнання недійсними будь-яких
правочинів (договорів), укладених
боржником; стягнення заробітної плати;
поновлення на роботі посадових та
службових осіб боржника, за винятком
спорів, пов'язаних із визначенням та
сплатою (стягненням) грошових
зобов'язань (податкового боргу),
визначених відповідно до Податкового
кодексу України, а також справ у спорах
про визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

Частиною 1 пункту 1-1 Прикінцевих
положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діє з 19.01.2013 встановлено, що
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Провадження у справі №5020-9/147-4/269 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Югмонолітспецстрой» порушено до
набрання чинності нової редакції
зазначеного Закону (до 19.01.2013).

Враховуючи означене, положення частини
4 статті 10 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не можуть бути застосовані до даних
правовідносин, оскільки провадження у
справі про банкрутство відповідача
було порушено до набрання законної
сили нової редакції Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, вважає
позовні такими, що підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до частини першої статті 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем у справі виникли
зобов'язальні відносини на підставі
укладеного між ними договору пайової
участі в будівництві.

Частиною 2 п. 1 статті 16 Цивільного
кодексу України передбачено, що одним
із способів захисту права власності є
визнання його в судовому порядку.

Згідно зі статті 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Майном, як особливим об'єктом
вважаються окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та
обов'язки (ч. 1 статті 190 Цивільного
кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 331
Цивільного кодексу України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі.

Частиною другою статті 331 Цивільного
кодексу України встановлено, що право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухоме майно та
підстави відмови в ній встановлюються
законом (ч. 4 ст. 182 Цивільного кодексу
України).

Матеріалами справи підтверджено, що
спірний об'єкт є незавершеним
будівництвом, не введений до
експлуатації, таким чином спірне майно
на час розгляду справи не набуло
статусу нерухомого майна в понятті
діючого законодавства з огляду на
положення статті 331 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до частини третьої статті 331
Цивільного кодексу України, до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в
абзаці першому цієї частини, може
укласти договір щодо об'єкта
незавершеного будівництва, право
власності на який реєструється
органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно на
підставі документів, що підтверджують
право власності або користування
земельною ділянкою для створення
об'єкта нерухомого майна, дозволу на
виконання будівельних робіт, а також
документів, що містять опис об'єкта
незавершеного будівництва.

Абзацом 2 частини 3 статті 331 Цивільного
кодексу України встановлено право
особи, що створила об'єкт нерухомого
майна зі своїх матеріалів, або набуває
на нього право власності на підставі
договору або закону, укладати договори
щодо зазначеного об'єкта незавершеного
будівництва (про відчуження або
іпотечні).

При цьому для реєстрації права
власності набувача на об'єкт
незавершеного будівництва, надаються
документи, що підтверджують право
власності або користування земельною
ділянкою для створення об'єкта
нерухомого майна, проектно-кошторисна
документація, а також документи, що
містять опис об'єкта незавершеного
будівництва.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу
України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав
на нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо
нерухомості, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Основним нормативно-правовим
документом, який регулює відносини у
сфері державної реєстрації прав на
нерухоме майно, є Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права на нерухоме
майно, що знаходиться на території
України, фізичних та юридичних осіб,
держави, територіальних громад,
іноземців та осіб без громадянства,
іноземних юридичних осіб, міжнародних
організацій, іноземних держав, в тому
числі: право власності на нерухоме
майно.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень"
підставою для реєстрації права
власності є рішення судів, що набрали
законної сили.

З метою недопущення порушення норм
законодавства при здійсненні
реєстрації прав власності на об'єкти
незавершеного будівництва Листом
Мінюсту від 10.05.2006, № 19-32/1 "Щодо порядку
державної реєстрації прав власності на
об'єкти незавершеного будівництва"
передбачено, що для реєстрації прав
власності на об'єкти незавершеного
будівництва, необхідна наявність,
зокрема, дозволу на виконання
будівельних робіт. Цей документ
видається, зокрема, на підставі
проектної документації, що включає в
себе кошторис будівництва.

За змістом пунктів 72-76 Постанови КМУ
від 22.06.2011 №703 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно» державна реєстрація права
власності на об'єкт незавершеного
будівництва проводиться у порядку,
встановленому для державної
реєстрації прав щодо нерухомого майна,
право власності на яке заявлено вперше,
з урахуванням особливостей, визначених
цим розділом. Державна реєстрація
права власності на об'єкт
незавершеного будівництва проводиться
за наявності державної реєстрації
речового права на земельну ділянку, на
якій розташований такий об'єкт, за
заінтересованою особою.

Для проведення державної реєстрації
права власності на об'єкт
незавершеного будівництва заявник
подає:

1) документ, що посвідчує речове право
на земельну ділянку;

1 1) витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (у разі,
коли в документі, що посвідчує речове
право на земельну ділянку, відсутні
відомості про її кадастровий номер);

2) документ, що відповідно до
законодавства надає право на виконання
будівельних робіт;

3) документи, що зазначені у пункті 28
цього Порядку.

Судом встановлено, що будівництво
спірного об'єкта здійснювалось на
земельній ділянці, спеціально
виділеної для цієї мети та за наявності
відповідного Дозволу на виконання
будівельних робіт за наявності
проектної документації, тобто корпус 13,
у мікрорайоні «Омега 2-а» у місті
Севастополі не є самочинним
будівництвом у розумінні статті 376
Цивільного кодексу України, а відтак
права позивача підлягають державному
захисту.

Позивачем заявлено вимоги про визнання
права власності на часину об'єкту
незавершеного будівництва, що
узгоджується із нормами статей 16, 392
Цивільного кодексу України, статті 19
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень".

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом
(ст. 328 Цивільного кодексу України).

У суду відсутні відомості щодо
наявності підстав вважати право
власності Позивача на квартиру в
незавершенім будівництвом об'єкті
нерухомого майна набутим неправомірно.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
покладає на відповідача витрати по
сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 49, 82- 85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити
повністю.

2. Визнати за Фінансовим
управлінням Севастопольської міської
державної адміністрації (99011, місто
Севастополь, вул. Леніна, буд. 2,
ідентифікаційний код 02317592) право
власності на частку незавершеного
будівництвом об'єкту нерухомого майна,
а саме двокімнатну квартиру №27, яка
розташована за будівельною адресою: м.
Севастополь, мікрорайон «Омега-2а»,
перша черга будівництва, корпус 13 ПК-1,
секція №2, проектною площею 63,25 кв.м.
(поштова адреса: м. Севастополь, вул.
Корчагіна).

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Югмонолітспецстрой» (99059, місто
Севастополь, пр. Ген. Сталінграду, буд.
63, офіс 12, ідентифікаційний код 34402741) на
користь Фінансового управління
Севастопольської міської державної
адміністрації (99011, місто Севастополь,
вул. Леніна, буд. 2, ідентифікаційний код
02317592) 4718,45 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 10.02.2014.

Суддя підпис
О.С.
Погребняк

Згідно з оригіналом

помічник судді І.О.
Кузьміна 10.02.2014

919/1420/13/3353/14