ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 911/4389/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробниче Бюро "Центуріон",

01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 2/37, кв. 4

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Митний термінал
Київщини",

08131, Київська обл., Києво-Святошинський
р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Мала
Кільцева, 10/1

про стягнення 51 959,65 грн.

за участю представників:

позивача - Шкабрій М.П. (довіреність від
15.11.2013, б/н);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробниче Бюро "Центуріон" (далі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Митний термінал
Київщини" (далі - відповідач) про
стягнення 51 959,65 грн., з яких: 49 995,45 грн. -
основний борг та 1 964,20 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
договірних зобов'язань зі здійснення
розрахунку за товар, що поставлений
позивачем.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.11.2013 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
10.12.2013.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 25424
від 10.12.2013) позивачем подано документи
на вимогу ухвали суду від 27.11.2013.

У судове засідання 10.12.2013 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
суду від 27.11.2013 не виконав, розгляд
справи відкладено на 24.12.2013.

24.12.2013 через канцелярію господарського
суду Київської області
(вх. № 26266 від 24.12.2013) від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 24.12.2013
оголошувалась перерва на 21.01.2014
відповідно до частини 3 статті 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 672/14 від 17.01.2014)
позивачем подано заяву про
розмежування позовних вимог, що
викладені у прохальній частині
позовної заяви. Оскільки зазначене
розмежування відповідає змісту
позовної заяви, суд приймає вказане
розмежування.

У судовому засіданні 21.01.2014
оголошувалась перерва на 04.02.2014
відповідно до частини 3 статті 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.02.2012 на підставі частини 3
статті 69 Господарського
процесуального кодексу України
продовжено строк вирішення спору у
справі на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 04.02.2014 представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги з підстав, що викладені у позові.

Відповідач позовні вимоги заперечив з
підстав, що викладені у відзиві.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 04.02.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробниче Бюро "Центуріон" (далі -
виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Митний термінал
Київщини" (далі - замовник) укладено
договір від 28.09.2011 № SVB-05 (далі -
Договір), на умовах якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання по виконанню комплексу
робіт по впровадженню системи
зчитування державних автомобільних
номерів АПК «Оберіг» (далі - роботи) на
об'єкті замовника, в строки та на умовах
Договору (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору ціна
Договору складається з загальної
вартості робіт, обладнання та
матеріалів, передбачених у додатку № 1
до Договору і складає 99 990,90 грн.

Згідно з підпунктами 3.1.1., 3.1.2. пункту 3.1.
Договору замовник здійснює розрахунки
у два етапи: 50% від загальної вартості
Договору замовник сплачує на поточний
рахунок виконавця протягом 5
банківських днів від дати підписання
Договору, а саме: 49 995,45 грн.; 50% від
загальної вартості Договору замовник
сплачує на поточний рахунок виконавця
протягом 5 банківських днів після
підписання сторонами акту
прийому-передачі виконаних робіт, а
саме: 49 995,45 грн.

Оплата здійснюється покупцем на основі
виставлених постачальником платіжних
документів шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
виконавця (пункт 3.2. Договору).

Договір вступає в силу з дати його
підписання сторонами і діє до повного
виконання обов'язків сторін, що
підтверджується актом
прийому-передачі виконаних робіт
(пункт 1.2. Договору).

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових
доказів та пояснень представників
сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З огляду на матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Позивачем виконані роботи за Договором
на суму 99 990,90 грн., що підтверджується
актом приймання - передачі виконаних
робіт від 18.07.2012 № 01/2011, що
підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений
відбитками їх печаток. До матеріалів
справи долучено копію вказаного акту
приймання - передачі виконаних робіт, а
оригінал оглянуто судом у судовому
засіданні.

Вказані роботи прийняті відповідачем
без будь-яких зауважень та заперечень,
оскільки в матеріалах справи відсутні
акти приймання-передачі виконаних
робіт із зауваженнями відповідача.

Як зазначається позивачем та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач здійснив часткову оплату у
розмірі 49 995,44 грн. (50% від загальної
вартості Договору), що підтверджується
банківською довідкою від 23.12.2013 №
2145БТ/07/24-1-4157-07/24, яка засвідчена
підписом уповноваженої особи
банківської установи та скріплена
відбитком її печатки (оригінал у
матеріалах справи).

За таких обставин, за відповідачем
утворилась заборгованість у розмірі 49
995,46 грн. - різниця між загальною
вартістю виконаних робіт та
перерахованими коштами.

Зважаючи, що вказана довідка підписана
уповноваженою особою банківської
установи та скріплена відбитком її
печатки, на підставі статей 32, 36
Господарського процесуального кодексу
України, судом взято її до уваги в
якості письмового доказу невиконання
відповідачем грошових зобов'язань за
Договором, а, відтак, наявності
заборгованості перед позивачем.

Відповідач скористався правом подати
письмовий відзив на позовну заяву,
натомість, не спростував доводів
позивача та не довів відсутності
заборгованості за Договором, з огляду
на те, що обґрунтованих заперечень у
відзиві відповідачем не зазначено, а
твердження про те, що позивачем
відповідачеві відповідно до
пункту 3.2. Договору не виставлено
платіжних документів на підставі яких
відповідач би мав оплатити виконані
роботи, не беруться судом до уваги як
підстави для відмови у позові у даній
справі, оскільки, позивачем до
матеріалів справи надано рахунок на
оплату від 21.01.2013 № 11 та докази його
направлення на адресу відповідача, а
саме: опис вкладення в цінний лист від
21.01.2013.

Також, при розгляді вказаних обставин
справи, судом враховано правову
позицію Верховного Суду України, що
викладена в постанові від 29.09.2009 у
справі № 37/405, де встановлено, що
рахунок-фактура є документом, який
містить тільки платіжні реквізити, на
які потрібно перерахувати кошти;
ненадання рахунку-фактури не є
відкладальною умовою у розумінні
статті 212 Цивільного кодексу України та
не є простроченням кредитора в
розумінні статті 613 Цивільного кодексу
України, тому наявність або
відсутність рахунку-фактури не
звільняє відповідача від обов'язку
оплатити надані послуги.

Згідно з частиною 1 статті 11128
Господарського процесуального кодексу
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх судів України, суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, судом встановлено факт
порушення відповідачем договірних
зобов'язань перед позивачем з оплати
вартості робіт, що виконані позивачем
та прийняті відповідачем, а, відтак,
позовна вимога про стягнення з
відповідача основної заборгованості
за Договором у сумі 49 995,45 грн. є
обґрунтованою, матеріалами справи
підтверджується та підлягає
задоволенню.

Окрім того, у зв'язку з простроченням
відповідачем виконання грошового
зобов'язання, позивач на підставі
статті 625 Цивільного кодексу України
заявляє до стягнення 3% річних у розмірі
1 964,20 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З метою всебічного, повного і
об'єктивного розгляду обставин справи,
суд здійснив перерахунок розміру 3 %
річних та з'ясував, що наданий
позивачем розрахунок є арифметично
вірним і відповідає обставинам справи,
а тому, позовна вимога про стягнення 1
964,20 грн. 3 % річних підлягає задоволенню
у повному обсязі.

На підставі аналізу вищезазначених
норм чинного законодавства,
дослідження матеріалів та всебічного
розгляду всіх обставин справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача 49 995,45 грн.
основного боргу та 1 964,20 грн. 3% річних є
доведеними, обґрунтованими,
відповідачем не спростованими, а,
відтак, підлягають задоволенню.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі
1 720,50 грн., відповідно до частини 1
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Митний термінал
Київщини" (08131, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська
Борщагівка, вул. Мала Кільцева, 10/1,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спеціалізоване
виробниче Бюро "Центуріон" (01015, м. Київ,
вул. Лейпцизька, 2/37, кв. 4,
ідентифікаційний ) 49 995
(сорок дев'ять тисяч дев'ятсот
дев'яносто п'ять) грн. 45
коп. основної заборгованості, 1 964 (одна
тисяча дев'ятсот шістдесят чотири) грн.
20 коп. 3% річних та 1 720 (одна тисяча
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 07.02.2014.

Суддя
С.О. Саванчук