ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.14 Справа № 904/159/14

За позовом Першого заступника
прокурора м. Дніпропетровська в
інтересах держави в особі Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
м. Дніпропетровськ

до Міського комунального підприємства
"Орджонікідзевське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства", м. Орджонікідзе,
Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі
149051, 92 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від прокуратури: Захарчук В.О. -
посвідчення № 012333 від 01.11.2012

від позивача: Неміріч І.І. - представник
за дов. № 9/6-2036 від 26.07.2013

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник прокурора м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Управління державної служби
охорони при ГУМВС України в
Дніпропетровській області звернувся
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Міського комунального підприємства
"Орджонікідзевське виробниче
управління
водоровідно-каналізаційного
господарства" про стягнення основної
заборгованості у розмірі 141 240 грн., пені
у розмірі 6 262, 34 грн. та 3 % річних у
розмірі 1 549, 58 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором на охорону
постами фізичної охорони майна, що
належить відповідачу № 14820/15-2012 від
15.09.2012 в частині повної та своєчасної
оплати отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду від 11.01.14
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 20.01.2014.

20.01.2014 факсимільним зв'язком від
відповідача надійшла заява, в якій він
зазначає, що копію позовної заяви було
отримано ним лише вранці 20.01.2014, тому
підприємство не мало можливості
підготуватися до судового засідання та
просить відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 20.01.2014 розгляд справи
відкладено на 03.02.2014.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позовну заяву та
інші витребуванні судом документи не
надав, про причини неявки суд не
повідомив. Про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить штамп
канцелярії господарського суду про
відправку копії ухвали суду.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
було розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 03.02.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та прокуратури, всебічно та
повно з'ясувавши фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2012 між Управлінням Державної служби
охорони при ГУМВС України в
Дніпропетровській області (далі -
позивач, охорона) та Міським
комунальним підприємством
«Орджонікідзевске виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» (далі - відповідач,
замовник) був укладений договір № 1480/15
на охорону об'єкта (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник
передає, а охорона приймає під охорону
об'єкт Міського комунального
підприємства «Орджонікідзевське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства, розташований за адресою:
м. Орджонікідзе, вул. Заводська, 2, який
складається з об'єкту зберігання майна
(об'єкта охорони або спостереження).
Об'єкти охорони (спостереження) та їхні
характеристики зазначаються сторонами
у дислокації (додаток 1 до договору).

Вид охорони «Об'єкта» - міліцейська
охорона «Охорони», згідно
затвердженого кошторису на утримання
працівників охорони.

Ціна послуги охорони за цим договором
розраховується відповідно до Методики
визначення розмірів цін на послуги з
охорони об'єктів. Що підлягають
обов'язковій охороні, затвердженої
Наказом МВС України та Міністерства
економіки України від 02.03.2001 № 171/51.
Вартість охоронних послуг до договору
на кожний окремий місяць визначається
у Дислокації та Розрахунку (додатки № 1,
2 до договору), відповідно до кількості
годин надання цих послуг в кожному
окремому місяці та їх вартості.

У разу зміни норм витрат охорони, у тому
числі при проведенні державою
індексації доходів населення, інших
заходів, що викликають зміну суми
витрат на утримання охорони, сума
договору змінюється шляхом підписання
сторонами додаткової угоди, яка є
невід'ємною частиною договору або у
судовому порядку (п. 2.1 договору).

У додатку № 2 від 15.09.2012 до спірного
договору сторони дійшли згоди про
договірну ціну за здійснення заходів
охорони по договору № 1480/15 від 15.09.2012,
яка становить 33, 00 грн. (тридцять три
грн. 50 коп.), у т. ч. ПДВ - 20 % за одну годину
охорони кожним працівником міліції
«Охорони». Цей протокол є невід'ємною
частиною договору і є підставою для
розрахунків замовника з охороною,
починаючи з 15.09.2012.

Згідно п. 2.2 договору оплата за охоронні
послуги здійснюється замовником
самостійно на умовах попередньої
оплати, шляхом перерахування грошових
коштів на банківський рахунок охорони,
щомісячно до 20-го числа поточного
місяця. Датою оплати вважається дата
зарахування коштів замовника на
банківський рахунок охорони.

Рахунок на оплату виконаних робіт
охорона надає замовнику самостійно (п.
2.5 договору).

На виконання умов договору позивач
надав, а відповідач прийняв послуги з
охорони за період з травня по листопад
2013 року на загальну суму 141240 грн., що
підтверджується актами прийому-здачі
виконаних робіт/послуг, підписаними
обома сторонами, копії яких містяться у
матеріалах справи (арк. с. 39-45).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем складає
141204 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором (ч. 1
ст. 903 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та
ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином відповідно до
закону та договору. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
отримання послуг за наданими актами
прийому-передачі виконаних
робіт/послуг та не надано доказів
повної їх оплати на суму 141 240 грн., а
відтак, позовна вимога про стягнення з
відповідача суми основного боргу
підлягає задоволенню повністю у
розмірі 141 240 грн.

У зв'язку з несвоєчасним виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
оплати поставленого товару, позивач
нарахував відповідачу пеню у розмірі
6262, 34 грн. за період з 21.05.2013 по 11.12.2013.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до п. 7.1 договору у випадку
несвоєчасної (неповної) оплати за
охорону об'єкта нараховується пеня у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченої плати за кожен
день прострочення платежу.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання. У разі,
якщо інше не передбачено законом або
договором, суб'єкт господарювання за
порушення господарського зобов'язання
несе господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст.
217 та ч. 1 ст. 230 ГК України,
застосовуються господарські санкції,
зокрема, штрафні санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Спеціальним законом, що регулює
договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
невчасне виконання грошових
зобов'язань, є Закон України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3
якого, розмір пені за порушення
грошового зобов'язання розраховується
із суми простроченого платежу і не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
пені, задовольняє її частково у розмірі
4584, 05 грн. При розрахунку розміру пені
позивачем не врахована ставка
Національного банку України, оскільки
відповідно до Постанови правління
Національного банку України від 06.06.2013
№ 209 "Про регулювання
грошово-кредитного ринку" з 10.06.2013
облікова ставка НБУ становить 7,0 %. Дана
ставка діяла до 13.08.2013 відповідно до
Постанови правління НБУ від 12.08.2013 № 315
"Про регулювання грошово-кредитного
ринку".

Також, за порушення відповідачем
виконання грошового зобов'язання
позивачем нараховані три відсотка
річних у розмірі 1549, 58 грн. за період з
21.05.2013 по 17.12.2013.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
якого полягає в отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання
боржником грошового зобов'язання
виникають нові додаткові зобов'язання,
які тягнуть за собою втрату
матеріального характеру.

За своїми ознаками три відсотка річних
є платою за користування чужими
коштами в цей період прострочки
виконання відповідачем його
договірного зобов'язання, і за своєю
правовою природою вони є самостійними
способом захисту цивільних прав і
забезпечення виконання цивільних
зобов'язань.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
трьох відсотків річних задовольняє
дану вимогу частково у розмірі 1384, 79
грн. Позивачем при розрахунку трьох
відсотків річних невірно визначено
кількість днів нарахування у періоді з
2107.2013 по 17.12.2013 - правильно 150 днів; з
21.08.2013 по 17.12.2013 - 119 днів.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача та позивача в
дохід Державного бюджету України
пропорційно задоволеним вимогам, а
саме з відповідача у розмірі 2944, 18 грн.
та з позивача у розмірі 36, 86 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Міського комунального
підприємства "Орджонікідзевське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" (53300, Дніпропетровська
область, м. Орджонікідзе, вул.
Заводська, 2, ) на користь
управління Державної служби охорони
при ГУМВС України в Дніпропетровській
області (49600, м.
Дніпропетровськ, вул. Короленка 4, ) заборгованість у розмірі
141 240 грн. (сто сорок одна тисяча двісті
сорок грн. 00 к.), пеню у сумі 4 584, 05 грн.
(чотири тисячі п'ятсот вісімдесят
чотири грн. 05 к.) та три відсотка річних
у розмірі 1 384, 79 грн. (одна тисяча триста
вісімдесят чотири грн. 79 к.).

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Міського комунального
підприємства "Орджонікідзевське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" (53300, Дніпропетровська
область, м. Орджонікідзе, вул.
Заводська, 2, ) в дохід
Державного бюджету України 2 944, 18 (дві
тисячі дев'ятсот сорок чотири грн. 18 к.)
судового збору.

Стягнути з Державної служби охорони
при ГУМВС України в Дніпропетровській
області (49600, м. Дніпропетровськ, вул.
Короленка 4, ) в дохід
Державного бюджету України 36, 86 грн.
(тридцять шість грн. 86 к.) судового
збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 04.02.2014

Суддя В.І. Ярошенко