Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" лютого 2014 р.
Справа № 16/387

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенко О.М.

за участю представників:

від позивача: Поліщук О.Г. (довіреність
№26/2 від 02.01.13.)

від відповідача: Таргонський М.М.
(довіреність №312 від 09.01.14.); Корзун Т.В.
(довіреність №311 від 09.01.14.)

від третьої особи: Білий В.Л.
(довіреність №140/8 від 27.01.12.)

за участю прокурора: Кондратюк Д.А.

розглянув у судовому засіданні в м.
Житомирі справу

за позовом Прокурора Корольовського
району м. Житомира в інтересах держави
в особі Житомирської міської ради (м.
Житомир)

до Відкритого акціонерного товариства
"Біомедскло" (м. Житомир)

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача -Державної
екологічної інспекції в Житомирській
області (м.Житомир)

про стягнення 10 359 586,00грн.,

Прокурор Корольовського району
м.Житомира в інтересах держави в особі
Житомирської міської ради звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення з Відкритого акціонерного
товариства "Біомедскло" 10359586,00грн.
збитків, завданих державі засміченням
земельної ділянки в м.Житомирі по
вул.Промисловій,26.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 23.04.09 залучено
до участі у справі у якості третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Державну
екологічну інспекцію в Житомирській
області (а.с.22).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 09.12.10 замінено
відповідача у справі Відкрите
акціонерне товариство "Біомедскло"
його правонаступником Публічним
акціонерним товариством "Біомедскло"
(а.с.77-78).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор
зазначає, що відповідач в порушення
ст.46 Закону України "Про охорону
земель", ст.ст.17, 33 Закону України "Про
відходи", ст.55 "Про охорону
навколишнього природного середовища" в
процесі здійснення господарської
діяльності допустив засмічення
земельної ділянки, яка розташована по
вул.Промисловій, 26 в м.Житомирі,
відходами промисловості. Загальна
площа засмічення земельних ділянок №1,
№2, №3, №4, №5 складає 1895 кв.м, об'ємом 4407,6
куб.м. Зазначене підтверджується актом
перевірки вимог природоохоронного
законодавства від 06-07.02.2008р. Розрахунок
заподіяної шкоди здійснювався
відповідно до Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27 жовтня 1997 року №171 (зі змінами від
04.04.07) (далі - Методика).

Відповідач у відзиві на позовну заяву
не заперечує проти факту заподіяння
шкоди навколишньому природному
середовищу внаслідок утворення
несанкціонованих звалищ відходів на
земельній ділянці, яка належить йому на
праві власності, однак проти позову
заперечує, посилаючись на те, що
розрахунок розміру шкоди проведений з
порушенням п.5.2 Методики, а саме
застосовано одну й ту саму
нормативно-грошову оцінку 1 кв.м
земельної ділянки до п'яти різних
ділянок, тоді як Методика вимагає
одержання нормативно-грошової оцінки
по кожній із засмічених ділянок.
Вважає, що зазначений факт порушення
встановлено Житомирським окружним
адміністративним судом при розгляді
справи №2а-4847/09/0670 (а.с.67-70).

Третя особа у письмових поясненнях від
10.09.09 та 22.02.11 вважала позовні вимоги
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню. Звертала увагу, що
нормативно-грошова оцінка, яка
використовувалась при розрахунку
розміру шкоди поширюється на всі
земельні ділянки, що були засмічені
відповідачем. Також вважала
безпідставним посилання відповідача
на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-4847/09/0670, оскільки в силу ст.35 ГПК
України постанова адміністративного
суду не є фактовстановлюючим
документом (а.с.37-38, 94-97).

Ухвалою від 10.07.13 суд призначав по
справі судову екологічну експертизу з
метою встановлення факту забруднення
навколишнього природного середовища
відповідачем, виконання якої доручив
Незалежному інституту судових
експертиз (а.с.226-227 том 2).

30.12.13 до суду надійшов Експертний
висновок №8059 від 16.12.13 щодо забруднення
навколишнього природного середовища
внаслідок складування матеріалів, які
утворилися при демонтажу печі на
території ВАТ"Біо мед скло" (а.с.28-59).

У судовому засіданні 27.01.14, представник
третьої особи надав письмове
заперечення на висновок експерта №8059
від 16.12.13, згідно якого вважає, що
висновок експертизи не відповідає
наявним обставинам справи та вимогам
чинного законодавства на момент
перевірки. Надав клопотання, в якому
просить суд призначити по справі
екологічну експертизу з певним
переліком питань експерту з метою
визначення розміру збитків заподіяних
державі внаслідок засмічення
земельної ділянки, оскільки попередня
експертиза проведена не державною
установою (а.с.123-127 том 3).

Прокурор та представник позивача
підтримали клопотання представника
третьої особи.

Представник відповідача проти
клопотання про призначення по справі
експертизи заперечив. Зазначив, що
висновок експерта №8059 від 16.12.13 є
законним, а підстав для призначення
додаткової екологічної експертизи
позивач не вбачає.

У судовому засіданні 27.01.14
оголошувалась перерва до 05.02.14,
відповідно до ст.77 ГПК України.

У судовому засіданні 05.02.14 прокурор
позовні вимоги та клопотання щодо
призначення по справі експертизи
підтримав. Запропонував ряд питань, які
вважає за необхідне поставити на
вирішення експерта, зокрема питання чи
був дотриманий порядок розрахунку
площі, об'єму відходів та методика.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав.

Житомирська міська рада після перерви
свого представника в судове засідання
не направила, надіслала заяву , в якій
зазначила про те, що позовні вимоги
підтримує та просить розглянути справу
без участі її представника.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання
про призначення експертизи, оскільки
метою проведення експертизи є
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань.

Суд не вбачає підстав для необхідності
використання спеціальних знань для
визначення розміру шкоди, яка згідно
п.5.1 Методики визначення розмірів
шкоди, зумовленої забрудненням і
засміченням земельних ресурсів через
порушення природоохоронного
законодавства, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України від 27 жовтня 1997 року
№171 (зі змінами від 04.04.07), обчислюється
уповноваженими особами, що здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного
законодавства.

Як зазначається у п. 1 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 27.11.06 N 01-8/2651 "Про деякі
питання призначення судових експертиз"
судова експертиза повинна
призначатися лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення даних, що входять до
предмета доказування, тобто у разі,
коли висновок експерта не можуть
замінити інші засоби доказування.

Представником третьої особи та
прокурором не вказано в чому, на їх
думку, полягає неправильність висновку
проведеної експертизи, не вказано які
порушення допущено експертом.
Проведення експертизи не державною
установою не є підставою для
призначення повторної експертизи.
Питання, запропоноване прокурором, є
правовим.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією в
Житомирській області проведено
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства у ВАТ
"Біомедскло", про що складено акт від
06-07.02.2008р. (а.с.5-9).

Перевіркою, серед іншого, встановлено
порушення відповідачем ст.17 Закону
України "Про відходи", а саме на
земельній ділянці без твердого
покриття виявлено несанкціоновані
звалища виробничих відходів:
будівельні відходи, які утворилися
після демонтажу печі, склобій, мінвата.
Засміченими є земельні ділянки: №1
площею 374 кв.м, загальним об'ємом 935
куб.м, №2 площею 765 кв.м, загальним
об'ємом 2295 куб.м, №3 площею 260 кв.м,
загальним об'ємом 520 куб.м, №4 площею 280
кв.м, загальним об'ємом 420 куб.м, №5
площею 216 кв.м, загальним об'ємом 237,6
куб.м, всього 1895 кв.м, об'ємом 4407,6 куб.м.

За порушення вимог природоохоронного
законодавства на ВАТ "Біомедскло" було
притягнуто до адміністративної
відповідальності директора, головного
енергетика, начальника транспортного
цеху, начальника АГВ (а.с.39-40).

З метою усунення виявлених порушень
винесено припис про вжиття заходів
щодо усунення порушень вимог
природоохоронного законодавства, в
частині поводження з відходами (а.с.8-9)
та проведено розрахунок розміру
відшкодування шкоди, зумовленої
засміченням земельної ділянки
відходами промисловості (а.с.10). Розмір
шкоди визначено як 10359586 грн.

Як вбачається із вказаного розрахунку,
обрахування шкоди здійснювалось на
підставі Методики визначення розмірів
шкоди, зумовленої забрудненням і
засміченням земельних ресурсів через
порушення природоохоронного
законодавства, затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України від 27 жовтня 1997 року
№171 (зі змінами від 04.04.2007р.) (далі -
Методика).

Аналізуючи норми Методики,
господарський суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, з огляду на наступне.

Пунктом 3.2 Методики визначено, що землі
вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.

Звідси, факт наявності сміття та ін. не
є достатнім для того, щоб вважати землю
засміченою і як наслідок виникнення
обов'язку відшкодувати шкоду.
Обов'язковою ознакою засмічення в
розумінні методики є призведення до
забруднення навколишнього природного
середовища або ймовірність такого
забруднення.

Аналіз пункту 1.2 Методики дає підстави
для висновку, що Методика регулює
порядок розрахунку розмірів шкоди
через забруднення земель х і м і ч н и
м и речовинами. Тобто під забрудненням
розуміється саме хімічне забруднення.
Про те, що Методика регулює порядок
відшкодування шкоди щодо хімічного
забруднення свідчить також пункт 2 в
частині визначення термінів
забруднення земель та грунтів.

Як зазначено в Акті перевірки від
06-07.02.2008, який став підставою для
нарахування шкоди, на земельній
ділянці без твердого покриття виявлено
несанкціоновані звалища виробничих
відходів, а саме: будівельні відходи,
які утворилися після демонтажу печі,
склобій, мін вата.

З метою встановлення можливості
забруднення навколишнього природного
середовища вказаними матеріалами суд
призначив судову екологічну
експертизу, за наслідками проведення
якої складено Експертний висновок №8059
від 16.12.13 (а.с.28-59 том 3).

Згідно вказаного Експертного висновку,
факт звалища виробничих відходів,
таких як будівельні відходи, які
утворилися після демонтажу печі,
склобій, мін вата на земельних
ділянках, які знаходяться у власності
ПАТ"БіоМедСкло" не міг призвести до
фізичного, біологічного, хімічного
забруднення навколишнього природного
середовища, до механічного забруднення
поверхневих і підземних вод та
малоймовірно - до забруднення
атмосфери. Однак цей факт міг
призвести, але не призвів до
механічного забруднення грунтів.

Тобто експертом встановлено лише
ймовірність механічного забруднення
грунтів. Однак як встановлено судом,
Методика, на підставі якої проведено
розрахунок шкоди, яка є предметом
позову, не застосовується щодо
механічного забруднення грунтів.

В судовому засіданні не знайдено
обставин, які могли б ставити під
сумнів висновок експерта. Заперечення
третьої особи та прокурора щодо
правильності висновку носять
загальний характер без вказівки на те,
в чому полягає неправильність висновку
експерта, чи які норми порушено
експертом, які фактичні дані не
враховані чи враховані не об'єктивно.

З огляду на викладене, оскільки судом
не встановлено, що засмічення
земельної ділянки, про яке вказує в
позові прокурор, призвело або могло
призвести до забруднення (хімічного),
відсутні підстави для застосування
Методики, отже позов є безпідставним і
задоволенню не підлягає.

Крім того, на безпідставність позовних
вимог прокурора вказує наступне.

Пунктом 3.2 Методики визначено, що землі
вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
м о ж е призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.

Іншими словами, Методика передбачає
нарахування розміру шкоди, яка не
завдана, однак може бути завдана. На
думку господарського суду вказана
норма Методики суперечить нормам
законів, на виконання яких Методика
розроблена.

Як вбачається з пункту 1.1 Методики, вона
(Методика) розроблена відповідно до
Законів України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
"Про відходи" та інших
нормативно-правових актів.

Частиною 1 статті 9 ЦК України
визначено, що положення цього Кодексу
застосовується до врегулювання
відносин, які виникають у сфері охорони
довкілля, якщо вони не врегульовані
іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 17 ч.1 п. «л» Закону
України «Про відходи» суб'єкти
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну
навколишньому природному середовищу,
здоров'ю та майну громадян,
підприємствам, установам та
організаціям внаслідок порушення
встановлених правил поводження з
відходами, відповідно до законодавства
України.

Відповідно до ст. 43 вказаного Закону
підприємства, установи, організації та
громадяни України, а також іноземні
юридичні і фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про відходи,
в порядку і розмірах, встановлених
законодавством України.

Відповідно до ст. 3 ч.1 п. «і» Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» одним з
принципів охорони навколишнього
природного середовища є компенсація
шкоди, заподіяної порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Частинами 4,5 статті 68 вказаного Закону
визначено, що підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 69 вказаного Закону
шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

Аналіз вказаних законів дає підстави
вважати, що відшкодуванню може
підлягати тільки вже заподіяна шкода,
про що імперативно зазначено у
вказаних спеціальних нормативних
актах, які не передбачають
відшкодування ймовірної шкоди, тобто
шкоди, яке ще не завдана.

Також, про безпідставність позовних
вимог прокурора свідчить наступне.

Основою розрахунків розміру шкоди від
засмічення земель є нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, що засмічена,
про що імперативно зазначено в пункті
5.2 Методики. Довідку про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки, що
зазнала засмічення, надають
територіальні органи спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів (п.5.6 Методики).

Разом з тим, розрахунок розміру шкоди,
проведений на підставі повідомлення
Управління земельних ресурсів у місті
Житомирі №1821/6 від 07.02.07 у формі
відповіді на лист Державної
екологічної інспекції в Житомирській
області від 07.02.07 (а.с.13,14 т.2).

Не застосування в розрахунку
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки є порушенням порядку
розрахунку шкоди, що тягне за собою
недійсність такого розрахунку, а отже і
безпідставність позовних вимог
прокурора.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на викладене, господарський
суд приходить до висновку, що
прокурором та позивачем не доведено
належними та допустимими доказами
наявності обставин, які б стали
підставою для нарахування та
стягнення з відповідача шкоди.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.02.14

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1-в справу

2 - позивачу (рек з повідомл).