ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 917/1270/13
Господарський суд Полтавської області
головуючий суддя - Гетя Н.Г.,
судді - Сірош Д.М., Плотницька Н.Б.,
розглянувши матеріали справи № 917/1270/13
за позовом Товариства з обмеженою
м. Київ, вул. Тимошенка, 9
до Публічного акціонерного товариства
Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
про визнання права власності на майно і
зняття з нього арешту
У червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Просперіті Груп"
звернулось до господарського суду з
позовом про визнання права власності
на майно і зняття з нього арешту.
Рішенням господарського суду
Полтавської області від 31.10.2013 року по
даній справі (т. 3, а.с. 102-103) позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Просперіті Груп"
було задоволено частково та визнано за
ним право власності на виробничі
будівлі та споруди, які розташовані за
адресою: м. Полтава, вул. Дружби, 3,
та складаються з: адміністративної
будівлі А-2 площею 414,8 м2, прохідної Б-1
площею 7,4 м2, вбиральні Д-1 площею 3,4 м2,
адміністративно-побутового приміщення
котельні Е-1 площею 619,6 м2, кисневої ст.
Ж-1 загальною площею 134,1 м2,
матеріального складу з критою стоянкою
И-1 площею 1092,8 м2, навісу зі складом К-1
площею 16,0 м2, навісу Л-1, складу 0-1 площею
26,3 м2, навісу С-1, огорожі № 1, воріт № № 2,
3, воріт № № 4, 5, огорожі № 6, огорожі № 7,
майданчику № 8, кисневого газифіку № 9,
естакади № 10, підкранової колії № 11,
підкранової колії № 12, 13, підкранової
колії № 14, підкранової колії № 15,
підкранової колії № 16, хвіртки № 17.
В іншій частині позову, а саме - в
частині вимог про зняття арешту зі
спірного майна - відмовлено.

При ухваленні вказаного рішення судом
не було вирішене питання стосовно
частини заявлених позовних вимог, а
саме - в частині вимог про визнання
права власності та зняття арешту з
виробничих будівель та споруд,
розташованих по вул. Дружби, 3 у м.
Полтаві, які складаються з: В-1 1-й
поверх: вагова площею 9,2 м2, літера З-1
матеріальний склад площею 270,5 м2, літера
Н-1 склад, літера М-1 навіс, літера Т
вольєр для собак.

Згідно ст. 88 ГПК України господарський
суд має право за заявою сторони,
прокурора, який брав участь в судовому
процесі, або за своєю ініціативою
прийняти додаткове рішення, ухвалу,
якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було
розглянуто в засіданні господарського
суду, не прийнято рішення.

В ході розгляду даної справи судом було
встановлено факт набуття позивачем
права власності на спірне майно
відповідно до рішення загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Полтававтормет",
оформленого протоколом за № 14/69 від
17.01.2011 року (т. 1, а.с. 24). Даний факт не
заперечувався й відповідачем. За таких
обставин судом було ухвалене рішення
про задоволення позову в частині вимог
про визнання права власності на спірне
майно. Одночасно суд дійшов висновку
про неможливість задоволення позову в
частині вимог про зняття арешту з
даного майна в контексті роз'яснень,
наданих Вищим господарським судом
України у постанові Пленуму "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" за № 9 від 17.10.2012 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції
України (254к/96-ВР від 28.06.1996 року) та ст. 328
ЦК України право власності набувається
в порядку та на підставах, що не
заборонені законом, в т.ч. із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 329 ЦК України юридична
особа публічного права набуває право
власності на майно, передане їй у
власність, та на майно, набуте у
власність на підставах, не заборонених
законом.

Як вбачається зі змісту постанови
Пленуму Верховного Суду України № 13
від 24.10.2008 року "Про практику розгляду
судами корпоративних спорів" рішення
загальних зборів та інших органів
управління господарського товариства,
що за своєю правовою природою є актами,
дійсні, якщо у судовому порядку не було
встановлено інше.

У відповідності до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" (№ 606-XIV від
21.04.1999 року) особа, яка вважає, що майно,
на яке накладено арешт, належить їй, а
не боржникові, може звернутися до суду
з позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до приписів п. 5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" відповідачами у справах,
зазначених у ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження", є стягувач і
боржник, а справи підлягають
розглядові за правилами
господарського судочинства, якщо вони
виникають у цивільних чи господарських
правовідносинах і суб'єктний склад
сторін у них відповідає вимогам статті
1 ГПК. Що ж до заперечень проти арешту
(опису) майна, які не пов'язані зі спором
про право на це майно, а стосуються
порушень вимог виконавчого
провадження з боку органів державної
виконавчої служби, то їх слід
розглядати за правилами статті 1212 ГПК.

З урахуванням вищенаведеного суд
приходить до висновку про задоволення
позову в частині вимог про визнання
права власності на виробничі будівлі
та споруди, що розташовані по вул.
Дружби, 3 у м. Полтаві та складаються з:
вагової В-1 площею 9,2 м2, матеріального
складу З-1 площею 270,5 м2 як належним
чином обгрунтованих та підтверджених
відповідними доказами.

В частині вимог про визнання права
власності на виробничі будівлі та
споруди, що розташовані по вул. Дружби, 3
у м. Полтаві та складаються з: літера Н-1
склад, літера М-1 навіс, літера Т вольєр
для собак позов задоволенню не
підлягає, оскільки матеріалами справи,
зокрема протоколом № 14/69 від 17.01.2011
року, не підтверджується факт набуття
позивачем права власності на дане
майно.

Так само, приймаючи до уваги
роз'яснення, що були надані Вищим
господарським судом України у
постанові Пленуму № 9 від 17.10.2012 року
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", не підлягають
задоволенню позовні вимоги про зняття
арешту з виробничих будівель та споруд,
розташованих по вул. Дружби, 3 у м.
Полтаві, що складаються з: вагової В-1
площею 9,2 м2, матеріального складу З-1
площею 270,5 м2, складу Н-1, навісу М-1,
вольєру для собак Т.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
32-34, 43, 84, 88 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю "Просперіті Груп" (04212,
м. Київ, вул. Тимошенка, 9, код згідно
) право власності на
виробничі будівлі та споруди, що
розташовані за адресою: м. Полтава, вул.
Дружби, 3, та складаються з: вагової В-1
площею 9,2 м2, матеріального складу З-1
площею 270,5 м2.

2. Видати наказ після набрання
додатковим рішенням законної сили.

3. В частині вимог про визнання права
власності на виробничі будівлі та
споруди, що розташовані за адресою: м.
Полтава, вул. Дружби, 3, та складаються з:
складу Н-1, навісу М-1, вольєру для собак
Т - в позові відмовити.

4. В частині вимог про зняття арешту з
виробничих будівель та споруд,
розташованих за адресою: м. Полтава,
вул. Дружби, 3, які складаються з:
вагової В-1 площею 9,2 м2, матеріального
складу З-1 площею 270,5 м2, складу Н-1,
навісу М-1, вольєру для собак Т - в позові
відмовити.

Головуючий суддя
Гетя Н.Г.

Суддя
Сірош Д.М.

Суддя
Плотницька Н.Б.