ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року справа № 919/1320/13

За позовом приватного підприємства
"Роза Люкс"

(99001, м. Севастополь, вул. Р. Люксембург,
40/10)

до комунального підприємства
"Севтеплоенерго" Севастопольської
міської Ради (99011, м.
Севастополь, вул. Л. Павліченко, 2)

про визнання договору купівлі-продажу
теплової енергії розірваним та
зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Плієва Н.Г.

за участю представників:

позивача - Яковлєва О.В., довіреність
№44 від 28.11.2013;

відповідача - Іванова П.П., довіреність
№6-Ю від 02.01.2014

Суть спору:

Приватне підприємство "Роза Люкс"
звернулось до господарського суду
міста Севастополя із позовом до
комунального підприємства
"Севтеплоенерго" Севастопольської
міської Ради про визнання договору
купівлі-продажу теплової енергії № 1957
від 12.10.2009 розірваним та зобов'язання
відповідача провести відключення
приміщення приватного підприємства
"Роза Люкс" від теплових мереж.

Ухвалою господарського суду міста
Севастополя від 15.11.2013 позовна заява
прийнята до розгляду, порушено
провадження у справі та справу
призначено до судового розгляду на
02.12.2013.

У судовому засіданні 02.12.2013 розгляд
справи відкладено на 23.12.2013.

Ухвалою суду від 23.12.2013, відповідно до
положень статей 69, 77 Господарського
процесуального кодексу України, судом
продовжено строк вирішення спору на
п'ятнадцять днів та відкладено розгляд
справи на 23.01.2014.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позові, наполягав
на їх задоволенні.

Представник відповідача проти позову
заперечував, в порядку статті 59
Господарського процесуального кодексу
України надав суду відзив на позов, в
якому просив у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2009 між приватним підприємством
"Роза Люкс" (Покупець) і комунальним
підприємством "Севтеплоенерго"
Севастопольської міської Ради
(Продавець) було укладено договір
купівлі-продажу теплової енергії №1957
(далі - Договір), відповідно до умов
якого продавець зобов'язується
передати покупцеві теплову енергію до
межі експлуатаційної
відповідальності, балансової
належності теплових мереж та
купівлі-продажу теплової енергії
вчасно та відповідної якості, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити, одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені цим договором.

Відповідно до п.10.1 Договору він
укладений на 3 (три) роки.

Договір вважається пролонгованим на
кожен рік, якщо за місяць до закінчення
строку його дії жодна із сторін не
заявить письмово про розірвання
договору (п.10.3 Договору).

Пунктом 10.4 Договору передбачено, що
Договір може бути розірваний
достроково у разі: а) відсутності
потреби в отриманні теплової енергії
або відмови покупця від отримання
теплової енергії Продавця; б) переходу
права власності на приміщення або
закінчення строку дії договору оренди
на приміщення.

Приватне підприємство "Роза Люкс"
листом від 29.08.2013 (вих.№23) повідомило
відповідача про розірвання договору
№1957 від 12.10.2009 відповідно до п.п.10.1, 10.3
вказаного договору (арк.с.12).

Не одержавши відповіді, позивач
звернувся до відповідача із листом
(вих. № 27 від 16.09.2013) з проханням
провести відключення приватного
підприємства "Роза Люкс" від теплових
мереж у зв'язку з тим, що договір про
постачання теплової енергії
розірваний (арк.с.13).

Листом від 10.10.2011 вих. № 785 відповідач
надав позивачу роз'яснення щодо
порядку відключення системи опалення
та водопостачання підприємства від
мереж централізованого опалення та
зазначив, що для розгляду цього питання
позивачу необхідно надати до
комунального підприємства
"Севтеплоенерго" Севастопольської
міської Ради дозвіл від Міжвідомчої
комісії з відключення споживачів від
мереж централізованого опалення та
гарячого водопостачання (арк.с.14).

Вважаючи дії відповідача
протиправними, позивач звернувся з
даним позовом до суду, просить визнати
розірваним договір купівлі-продажу
теплової енергії № 1957 від 12.10.2009 та
зобов'язати відповідача провести
відключення приміщення приватного
підприємства "Роза Люкс" від теплових
мереж.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, суд дійшов
наступних висновків.

Згідно з положеннями статті 6 Закону
України "Про теплопостачання"
основними принципами, на яких
базується державна політика в сфері
теплопостачання теплової енергії є,
зокрема, державне управління і
регулювання відносин у сфері
теплопостачання, формування цінової та
тарифної політики, взаємної
відповідальності суб'єктів відносин у
сфері теплопостачання за якісне
постачання теплової енергії та
своєчасну її оплату, додержання
стандартів, правил і норм усіма
суб'єктами відносин у сфері
теплопостачання.

З метою забезпечення інтересів держави
щодо організації забезпечення
теплопостачання споживачів міста
Севастополя, вирішення питань єдиної
технічної і тарифної політики та
реалізації програм
соціально-економічного розвитку у
даній сфері, Севастопольською міською
Радою створено комунальне
підприємство "Севтеплоенерго",
основним видом діяльності якого,
відповідно до пункту 2.2. Статуту, є
виробництво, розподіл і відпуск
теплової енергії.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону
України "Про теплопостачання",
теплогенеруюча організація має право
постачати вироблену теплову енергію
безпосередньо споживачу згідно з
договором купівлі-продажу теплової
енергії та частини 1 статті 25 цього
Закону, теплопостачальна організація
має право укладати договори
купівлі-продажу теплової енергії із
споживачами.

Постачання теплової енергії за змістом
пункту першого частини першої статті 13
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" є одним із видів комунальних
послуг.

Відповідно до статей 19, 20 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги" відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Відповідно до частини другої статті 275
Господарського кодексу України
відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається.

Отже, укладення договору
купівлі-продажу теплової енергії для
позивача є обов'язковим в силу Закону.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 та 4 статті 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Вказаною нормою законодавцем
встановлений чіткий порядок
розірвання договору та визначено, що у
разі недосягнення між сторонами згоди
щодо розірвання договору, спір може
бути переданий на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами згоди щодо розірвання
договору не досягнуто. Відповідачем
здійснюється постачання теплової
енергії позивачу, що представником
позивача у судовому засіданні не
спростовувалось.

Відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
передбачено, що Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Аналогічні положення містяться у
статті 20 Господарського кодексу
України.

По своїй правовій природі вимога про
визнання договору розірваним з 01.10.2013 є
вимогою, направленою на встановлення
юридичного факту - припинення
існування договірних відносин сторін
за договором купівлі-продажу теплової
енергії № 1957 від 12.10.2009.

Проте, чинним законодавством України
не передбачено такого захисту права, як
встановлення у судовому порядку факту
визнання договору розірваним.

Наведене свідчить про те, що приватним
підприємством "Роза Люкс" невірно
обраний спосіб захисту свого
порушеного права, у зв'язку з чим у
задоволенні позову повинно бути
відмовлено повністю.

Правова позиція, згідно з якою,
дійшовши висновку про те, що
предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав, суд повинен
відмовити у позові, а не припиняти
провадження у справі за її
непідвідомчістю суду наведена у
постановах Верховного Суду України,
зокрема, від 13.07.2004 по справі №10/732
в інформаційних листах Вищого
господарського суду України від
25.11.2005 №01-8/2229 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у I півріччі 2005 року" (пункт 3), від
13.08.2008 №01-8/482 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2008 року"(пункт 3).

На підставі вищевикладеного у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання договору купівлі-продажу
теплової енергії № 1957 від 12.10.2009
розірваним слід відмовити повністю.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що у даному випадку відсутні
підстави і для розірвання договору, з
огляду на те, що відповідачем
здійснюється постачання теплової
енергії позивачу, як вже зазначалось,
постачання теплової енергії без
договору є недопустимим, а приміщення
позивача від загальної мережі
теплопостачання не відключено.

Щодо вимоги про зобов'язання
відповідача провести відключення
приміщення приватного підприємства
"Роза Люкс" від теплових мереж суд
зазначає наступне.

Судом встановлено, що нежитлове
приміщення, яке займає позивач,
знаходиться у багатоквартирному
будинку, який має єдину систему
централізованого теплопостачання.
Система централізованого
теплопостачання закладається при
проектуванні будинку як засіб
теплопостачання, отже, будь-яке
втручання в дану систему без проекту
може привести до аварійних ситуацій.
При відключенні приміщень, якими
користується позивач, від мереж
централізованого теплопостачання
необхідно дотримуватися загальних
правил відключення.

Порядок відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води
багатоквартирних будинків з
ініціативи споживачів врегульовано
Правилами надання послуг з води і
водовідведення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 24 Правил
споживачі можуть відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється
(пункт 25 Правил).

Пунктом 26 Правил визначено, що
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України "Про
теплопостачання" схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює процедуру відключення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води житлового
будинку при відмові споживачів від
послуг централізованого опалення та
постачання гарячої води, є Порядок
відключення окремих житлових будинків
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затверджений наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22.11.2005 № 4 зареєстрований в
Міністерстві юстиції України
9 грудня 2005 р. за N 1478/11758 (далі - Порядок).

Для реалізації права споживачів на
відмову від отримання послуг
централізованого опалення та
постачання гарячої води орган
місцевого самоврядування або місцевий
орган виконавчої влади створює своїм
рішенням постійно діючу міжвідомчу
комісію для розгляду вказаних питань
(далі - Комісія) (п.1.2. Порядку).

Пунктом 2.1 Порядку визначено, що для
вирішення питання відключення
житлового будинку (будинків) від мереж
централізованого опалення його
власник (власники) повинен (повинні)
звернутися до Комісії з письмовою
заявою про відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води.

Комісія розглядає надані документи
лише за наявності затвердженої органом
місцевого самоврядування в
установленому порядку оптимізованої
схеми перспективного розвитку систем
теплопостачання населеного пункту та у
відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих
власником (власниками) документів, у
місячний строк приймає рішення щодо
відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води, улаштування
індивідуальної (автономної) системи
теплопостачання та збір вихідних даних
і технічних умов для виготовлення
проектної документації.

При цьому обов'язково враховуються
технічні можливості існуючих мереж
газопостачання, водопостачання та
електропостачання даного населеного
пункту або окремого мікрорайону щодо
забезпечення живлення запропонованої
власником (власниками) системи
теплопостачання. Комісією, у разі
необхідності, можуть розглядатися
питання збільшення потужностей та
можуть розроблятися пропозиції щодо їх
фінансування, а також заміни систем
внутрішньоквартальних, а в деяких
випадках і магістральних мереж газо-,
водо-, теплопостачання.

Засідання Комісії відбувається за
участю заявника або його
уповноваженого представника.

Рішення Комісії оформляється
протоколом, витяг з якого у
десятиденний строк надається
заявникові (пункт 2.2 Порядку).

Пунктом 2.5 Порядку визначено, що
відключення приміщень від
внутрішньобудинкових мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води виконується
монтажною організацією, яка реалізує
проект, за участю представника
власника житлового будинку або
уповноваженої ним особи, представника
виконавця послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води та
власника, наймача (орендаря) квартири
(нежитлового приміщення) або
уповноваженої ними особи. Роботи з
відключення будинку від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води виконуються у
міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку по
закінченні робіт складається акт про
відключення будинку від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води і в
десятиденний термін подається
заявником до Комісії на затвердження.

З матеріалів справи вбачається, що
Комісією з розгляду питань з
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання було відмовлено
позивачу у відключення приміщення
приватного підприємства "Роза Люкс",
про що повідомлено позивачу листом від
10.10.2011 за вих. № 785 (арк.с.23).

Доказів того, що Комісією приймалось
інше рішення про відключення
приватного підприємства «Роза Люкс»
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води позивачем суду
не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що позовні вимоги про зобов'язання
відповідача провести відключення
приміщення приватного підприємства
"Роза Люкс" від теплових мереж
передчасні, та підстави для їх
задоволення відсутні.

На підставі статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору у разі
відмови у задоволенні позову
залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 28.01.2014.

Суддя підпис
Н.Г. Плієва

Розсилка простим поштовим
відправленням:

1. ПП "Роза Люкс"

(99001, м. Севастополь, вул. Р.
Люксембург, 40/10)

2. КП "Севтеплоенерго" Севастопольської
міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Л.
Павліченко, 2)