ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 914/3521/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Юрченка Я.О.

суддів:
Давид Л.Л.

Данко Л.С.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю

"Меліус", м.Новояворівськ
Львівської області б/н від 06.12.2013 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 26.11.2013 року

у справі №914/3521/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Меліус",
м.Новояворівськ Львівської

області

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк",
м.Львів

про стягнення в сумі 10 739, 30 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гриценко С.І.;

від відповідача: Бароха Ю.П.;

Рішенням господарського суду
Львівської області від 26.11.2013 року у
справі №914/3521/13 (суддя Н. Мороз) в позові
відмовлено.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меліус" не
погоджуючись із прийнятим рішенням
подало апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задоволити,
оскільки, вважає оскаржуване рішення
таким, що прийняте з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, а висновки суду, викладені в
цьому ж рішенні не відповідають
дійсним обставинам справи.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги покликається на норми ст.193
Господарського кодексу України, ст. ст.
51, 55 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» та п.2.5.
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою НБУ
від 21.01.2009 року №22.

Відповідач - Публічне акціонерне
товариство "Кредобанк" заперечуючи
доводи апеляційної скарги подало
відзив на неї, в якому зазначає,
зокрема, що виконував свої зобов'язання
належним чином відповідно до умов
укладеного з позивачем договору та
вимог чинного законодавства.

Львівський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів Юрченка Я.О. (головуючий), Гриців
В.М., Матущака О.І. ухвалою суду від
19.12.2013 року, визнав подані матеріали
достатніми для прийняття апеляційної
скарги та призначив до розгляду в
судовому засіданні на 21.01.2014 року.

Розпорядженням голови суду від
20.01.2014 року в склад колегії для розгляду
даної справи, замість суддів Гриців В.М.
та Матущака О.І., введено суддів Давид
Л.Л. та Данко Л.С.

21.01.2014 року в судовому засіданні,
оголошено перерву до 04.02.2014 року.

Представники сторін в судовому
засіданні підтримали доводи та
заперечення, викладені в апеляційній
скарзі та відзиві на неї відповідно.

Розглянувши апеляційну скаргу та
відзив на неї, вивчивши матеріали
справи, оцінивши наявні в ній докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

28.08.2006 року між ВАТ «Кредобанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Кредобанк» (банк) та ТОВ «Урсус»,
правонаступником якого є ТОВ «Меліус»
(організація), укладено договір № 11 про
надання розрахункових послуг (з
використанням платіжних карток) (далі -
договір №11), згідно з умовами якого
банк надає послуги організації в
процесі перерахування (зарахування)
зарплат, премій, стипендій,
матеріальної допомоги та інших виплат
на карткові рахунки працівників,
оформлення, надання та обслуговування
кредитних лімітів працівників,
поручителем по яких виступатиме
організація (п.2.1. договору №11).

У відповідності до п. п. 4.1., 4.3.
договору №11 загальна сума коштів
перераховується організацією на
рахунок №2231. При цьому, у графі
«Призначення платежу» розрахункового
документу, яким ініціюється здійснення
платежу, зазначається номер і дата
Зведеної відомості, згідно якої
перераховуються кошти. Банк зараховує
кошти на карткові рахунки працівників,
відповідно до зведеної відомості, за
умови оплати організацією послуг
банку, не пізніше наступного
банківського дня після зарахування
грошових коштів організації на рахунок
у банку, вказаний у п.4.1. цього договору.

В першому розділі договору №11
сторони погодили значення наступних
термінів, що використовують в цьому ж
договорі, зокрема:

Зведена відомість - відомість, що
подається в банк за формою,
встановленою банком (додаток №5), в якій
зазначаються суми, належні до
зарахування на карткові рахунки
працівників організації;

Працівник - фізична особа, яка
перебуває в трудових,
цивільно-правових відносинах з
організацією та має відкритий в банку
картковий рахунок, на який
систематично поступають кошти від
організації в порядку встановленому
цим договором.

Кошти - заробітна плата, премії,
стипендії, матеріальна допомога та
інші виплати, які здійснюються
організацією працівнику.

Відповідно до п.6.1. договору
організація зобов'язується
здійснювати оплату за надані послуги
по цьому договору в розмірах і строки,
що визначені тарифами банку.

З моменту укладення договору №11 згідно
з тарифами відповідача, позивачу
встановлена плата за послуги по
зарахуванню коштів в межах
обслуговування зарплатного проекту на
рахунки учасників зарплатного проекту
в розмірі 0,7% від суми зарахованих
коштів. Правильність нарахування
комісії у вказаному розмірі за послуги,
надані в межах обслуговування
зарплатного проекту на рахунки
працівників позивача, останнім не
заперечується та не є предметом даного
спору.

23.07.2007 року між ВАТ «Кредобанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Кредобанк» (банк) та ТзОВ «Урсус»,
правонаступником якого є ТзОВ «Меліус»
(клієнт), укладено договір про надання
послуг в системі дистанційного
обслуговування «Клієнт-Інтернет-Банк»
№4 (далі - договір №4), згідно з умовами
якого банк надає клієнтові доступ до
клієнтської частини системи
дистанційного обслуговування «IFOBS»
(далі система «Клієнт-Інтернет-Банк») з
метою надання йому послуг по
розрахунковому обслуговуванню із
використанням відповідних каналів
зв'язку з банком, на підставі
електронних документів, а також
приймання-передачі іншої інформації
через канали зв'язку в електронній
формі.

Відповідно до п. п. 6.1., 6.2., 6.3.
договору №4 за надання послуг до
системи «Клієнт-Інтернет-Банк» та/чи її
встановлення клієнт сплачує банку
плату згідно з тарифами банку протягом
10 банківських днів з моменту
підписання акту виконаних робіт.
Оплата за виконання операцій в системі
«Клієнт-Інтернет-Банк» здійснюється
клієнтом в розмірах і в порядку,
зазначеному в тарифах банку, і
сплачується до 1-го числа кожного
наступного місяця шляхом договірного
списання коштів банком з поточного
рахунку клієнта. Оплата за інші послуги
здійснюється відповідно до діючих
тарифів банку в порядку, розмірах та у
строки, зазначені в них.

10.02.2011 року між ПАТ «Кредобанк» (банк) та
ТзОВ «Урсус», правонаступником якого є
ТзОВ «Меліус» (клієнт), укладено
договір №561 банківського рахунку
(юридичних осіб, фізичних
осіб-підприємців) (далі - договір
банківського рахунку), предметом якого
є послуги, що надаються банком клієнту,
які пов'язані із відкриттям йому
рахунку спеціального призначення,
відповідно до вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" для
здійснення по цьому рахунку операцій,
передбачених чинним законодавством
України і цим договором (п. 1.1 договору
банківського рахунку).

Відповідно до п.2.1. договору
банківського рахунку банк відкриває
клієнту рахунок №561 в
національній валюті на умовах та в
порядку передбаченому чинним
законодавством.

Таким чином, на підставі
вищевказаних договорів між сторонами у
даній справі виникли господарські
правовідносини, пов'язані з наданням
банківських послуг.

В силу вимог ст. ст.11, 626 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
ст.174 Господарського кодексу України
(далі - ГК України) договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань,
які мають виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору (ст.193 ГК України), і
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 ЦК України,
п.7 ст.193 ГК України).

За період з 09.11.2011 року по 29.10.2012
року (спірний період) відповідачем були
надані послуги позивачу щодо
повернення внеску із статутного фонду
учаснику позивача Мушаку З.Я. (директор
ТзОВ «Меліус») в сумі понад 1 500 000 грн.,
шляхом зарахування таких коштів на
рахунок №4561 та подальшого
перерахування цих же коштів на
відкритий у банку рахунок Мушака З.Я. та
нараховувалась комісія в розмірі 0,7 %
від суми платежу, що в загальному
розмірі становить 10 793,30 грн. (предмет
спору). Комісія нараховувалась, як за
послуги по зарахуванню зарплати.

При цьому, відповідачем не
заперечується, що його працівником -
начальником відділення №12 центральної
філії ПАТ «Кредобанк» відповідно до
п.12.2 договору банківського рахунку,
надана усна консультація щодо питань
банківського законодавства та порядку
здійснення розрахунків, пов'язаних із
поверненням внеску учасника зі
статутного фонду позивача та
запропоновано вищевказаний спосіб
проведення операції з повернення
внеску учасника із статутного фонду.

01.11.2012 року між ПАТ «Кредобанк»
(банк) та ТзОВ «Урсус»,
правонаступником якого є ТзОВ «Меліус»
(клієнт), на підставі заяви позивача від
09.10.2012 року про зміну цінового плану,
укладено договір №561 про надання
послуг у формі цінового плану (далі -
договір про надання послуг у формі
цінового плану),предметом якого було
надання позивачеві відповідачем
комплексу банківських продуктів та/або
послуг в рамках обраного позивачем
цінового плану, а саме «midi» (Базовий).

Відповідно до п.3.1 договору про
надання послуг у формі цінового плану
розрахунки між сторонами здійснюються
на підставі тарифів, передбачених
обраним ціновим планом.

За період з 19.11.2012 року по 28.12.2012
року відповідачем були надані послуги
позивачу щодо повернення грошових
коштів в сумі 37 000,00 грн., а саме - внеску
із статутного фонду учаснику позивача
(Мушаку З.Я. - директор позивача), шляхом
перерахування цих же коштів з рахунку
позивача №561 на картковий рахунок
№802 Мушака Зоряна Ярославовича по
системі «IFOBS Клієнт Банк». В даному
випадку, комісія за надані послуги не
стягувалась. Наведені обставини
підтверджуються документальними
доказами у справі та не заперечуються
відповідачем (а.с.13, 164; том 1).

12.06.2013 року позивач звернувся до
відповідача із проханням надати
письмове пояснення причини відхилення
зарплатної відомості №143 від 19.11.2012
року, зробленої в системі «IFOBS Клієнт
Банк». У відповідь на такий запит,
відповідачем складено лист за
вих.№26.06-13877/13 від 14.06.2013 року, в якому
роз'яснення відповідні обставини.

14.06.2013 року позивач надіслав
відповідачу претензію про повернення
надмірно знятої комісії в розмірі 11 025,00
грн. Проте, відповідач листом
№00.03/М-50-01/1 від 26.07.2013 року повідомив, що
комісія була нарахована та сплачена
правомірно, підстави для задоволення
претензії відсутні.

Заперечуючи обгрунтованість та
правові підстави позову у даній справі,
відповідач, зазначає, зокрема, що
послуги з повернення внеску зі
статуного фонду за спірний період,
надавалися позивачу на підставі
договору № 11 про надання розрахункових
послуг (з використанням платіжних
карток) від 28.08.2006 року та відповідно до
діючих у спірний період тарифів.
Правомірність нарахування та списання
комісії в сумі 10 793,30 грн. обґрунтовує
зокрема, умовами договору №11, діючими у
спірний період тарифами банку та
положеннями Інструкції про застування
Плану рахунків бухгалтерського обліку
банків України (в редакції, чинній у
спірний період) затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України №280 від 17.06.2004 р.

Місцевий господарський суд
погодившись із запереченнями
відповідача, дійшов висновку про те, що
оскільки, умовами укладеного між
сторонами договору №11 та положеннями
нормативно-правових актів
Національного Банку України, не
встановлено обмежень стосовно
переліку виплат, які можуть бути
переказані (зараховані) юридичною
особою на карткові рахунки працівників
з використанням балансового рахунку
2909, правові підстави для задоволені
позову відсутні.

Однак, колегія суддів, вважає
оскаржуване рішення таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства, з огляду на таке.

Статтею 55 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
передбачено, що відносини банку з
клієнтом регулюються законодавством
України, нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.
Банк зобов'язаний докладати
максимальних зусиль для уникнення
конфлікту інтересів працівників банку
і клієнтів, а також конфлікту інтересів
клієнтів банку. Банкам забороняється
вимагати від клієнта придбання
будь-яких товарів чи послуг від банку
або від спорідненої чи пов'язаної особи
банку як обов'язкову умову надання
банківських послуг. Банкам
забороняється в односторонньому
порядку змінювати умови укладених з
клієнтами договорів, зокрема,
збільшувати розмір процентної ставки
за кредитними договорами або
зменшувати її розмір за договорами
банківського вкладу (крім вкладу на
вимогу), за винятком випадків,
встановлених законом.

Тобто, при здійсненні власної
господарської діяльності, банк
зобов'язаний враховувати інтереси
клієнта при наданні останньому власних
послуг.

Дослідженням документальних
доказів у справі встановлено, що доводи
відповідача про те, що послуги з
повернення внеску до статутного фонду,
надані в рамках обслуговування
зарплатного проекту на підставі
договору № 11 про надання розрахункових
послуг (з використанням платіжних
карток) від 28.08.2006 року, а тому повинні
оплачуватись комісією в розмірі 0,7 % від
суми платежу та згідно із положеннями
Інструкції про застування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
банків України (в редакції, чинній у
спірний період) затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України №280 від 17.06.2004 р. повинні
здійснюватись із використанням
рахунку №4561 спростовуються
матеріалами справи.

У відповідь на запит позивача (а.с.12;
том1), відповідач повідомив наступне:
«транзитний рахунок №4561 ТзОВ
«Урсус», на який було перераховано
кошти в сумі 3000,00 грн., використовується
виключно для зарахувань та виплат
заробітної плати та інших виплат через
рахунки, оформлені учасникам
зарплатного проекту. До інших виплат
відносяться: стипендії, премії,
доплати, надбавки, винагороди,
матеріальні допомоги, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством, які
здійснюються організацією на користь
учасників зарплатного проекту.
Оскільки, перераховані Вами кошти, з
призначенням «повернення внеску з
статутного фонду», не відносяться до
інших виплат, дана відомість була
відхилена. Згідно режиму використання
поточних рахунків (Постанова НБУ №492
від 12.11.2003 року (із змінами та
доповненнями), дані кошти були Вами
перераховані з 561 ТзОВ «Урсус» на
картковий рахунок №802 Мушака
Зоряна Ярославовича по системі "IFOBS
Клієнт Банк"».

Відтак, доводи заперечення відповідача
по суті позову, суперечать його ж
доводами, викладеними у наведеному
листі.

Більше того, згідно із випискою з
рахунку від 19.11.2012 року, випискою по
карті від 12.06.2013 року, за період 19.11.2012
року по 28.12.2012 року, відповідачем були
надані послуги з повернення внеску з
статутного фонду, шляхом перерахування
коштів в сумі 37000,00 грн. з рахунку ТзОВ
«Урсус» №561 на картковий рахунок
№802 Мушака Зоряна Ярославовича,
тобто, без використання транзитного
рахунку №4561, а комісія за такі
послуги не нараховувалась (а.с.16, 119,
164;том1).

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд. Положення
цієї глави застосовуються до інших
фінансових установ при укладенні ними
договору банківського рахунка
відповідно до наданої ліцензії, а також
застосовуються до кореспондентських
рахунків та інших рахунків банків, якщо
інше не встановлено законом.

Наведене відповідає нормам,
встановленим у п.1.6.Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 року №22.

Відповідно до п 7.1.2. ст.7 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" п.1.8. Інструкції про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 12.11.2003 року №492 поточний рахунок -
рахунок, що відкривається банком
клієнту на договірній основі для
зберігання коштів і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Пунктом.1.8. Інструкції про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 12.11.2003 року №492 передбачено, що до
поточних рахунків також належать,
зокрема, рахунки за спеціальними
режимами їх використання,що
відкриваються у випадках, передбачених
законами України або актами Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до п.5.1.Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 12.11.2003 року №492 за
поточними рахунками, що
відкриваються банками суб'єктам
господарювання в національній валюті,
здійснюються всі види
розрахунково-касових операцій
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

З наведеного вбачається, що за
наявності у позивача рахунку,
відкритого на підставі договору від
10.02.2011 року №561 банківського
рахунку (юридичних осіб, фізичних
осіб-підприємців), відповідач мав
законодавством передбачену можливість
забезпечити позивачу надання послуг,
пов'язаних із поверненням внеску із
статутного фонду учасника позивача, не
використовуючи для цього транзитний
рахунок « 2909», що виключає нарахування
комісій за зарахування коштів на такий
рахунок, виходячи з правової позиції
відповідача та аналізу положень
Інструкції про застування Плану
рахунків бухгалтерського обліку
банків України, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України №280 від 17.06.2004 року.

Аналізом банківських виписок по
рахунку за спірний період встановлено,
що в графі призначення платежу,
операція з повернення внеску з
статутного фонду учаснику позивача
Мушаку З.Я., визначалась як «повернення
внеску з статутного фонду», а комісія
нараховувалась в розмірі 0,7 % від суми
конкретного платежу «за послуги по
зарахуванню заробітної плати», що
суперечить Тарифам розділу 02
«Розрахунково-касове обслуговування в
національній валюті України» діючим у
спірний період (а. с. 16 - 118, 168-214; том1).

Відповідно до п.33 Тарифів розділу 02
«Розрахунково-касове обслуговування в
національній валюті України» Пакету
загальних цінових умов для
корпоративних клієнтів - резидентів
станом на 09.11.2011 року (а.с.173;том1), плата в
розмірі 0% - 1% від суми
зарахувань,нараховується за послуги по
зарахуванню коштів в межах зарплатного
проекту на рахунки учасників
зарплатного проекту для договорів
укладених з 01.07.2011 року.

Відповідно до п.27 Тарифів розділу 02
«Розрахунково-касове обслуговування в
національній валюті України» Пакету
загальних цінових умов для
корпоративних клієнтів - резидентів
станом на: 28.11.2011 року, 01.03.2012 року, 23.04.2012
року, 09.07.2012 року (а.с.178, 183, 188, 194 ;том1),
плата в розмірі 0% - 1% від суми
зарахувань, нараховується за послуги
по зарахуванню коштів на рахунки
учасників зарплатного проекту в межах
обслуговування зарплатного проекту.

Відповідно п.27 Тарифів розділу 02
«Розрахунково-касове обслуговування в
національній валюті України» Пакету
загальних цінових умов для
корпоративних клієнтів - резидентів
станом на 11.11.2012 року (а.с.199; том1), плата
в розмірі 0% - 1% від суми зарахувань,
нараховується за послуги по
зарахуванню коштів на рахунки
учасників зарплатних проектів /
проектів в рамках договорів з
організацією по оплаті послуг
нотаріусам, адвокатам в національній
валюті.

Відповідно п.58 Тарифів розділу 02
«Розрахунково-касове обслуговування в
національній валюті України»
Загального цінового плану для клієнтів
малого та корпоративного бізнесу за
період 01.11.2012 року по 31.12.2012 року (а.с.206;
том1), плата в розмірі 0% - 1% від суми
зарахувань, нараховується за послуги
по зарахуванню коштів на рахунки
учасників зарплатного проекту в межах
обслуговування зарплатного проекту.

При цьому, слід зазначити, що
правова природа внесків до статутного
фонду учасника господарського
товариства, як грошових коштів,
помилково ототожнюється відповідачем
із грошовими коштами, які
нараховуються працівникам позивача в
межах обслуговування зарплатного
проекту, як винагорода за працю
конкретного працівника, оскільки,
право на повернення внеску учасника із
статутного фонду не залежить від
перебування останнього в трудових або
цивільних правовідносинах із
позивачем, в якості найманого
працівника.

Відповідно до абз.2 п.1.24 ст.1 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» помилковий
переказ - рух певної суми коштів,
внаслідок якого з вини банку або іншого
суб'єкта переказу відбувається її
списання з рахунку неналежного
платника та/або зарахування на рахунок
неналежного отримувача чи видача йому
цієї суми у готівковій формі.

Статтею 32 Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»
банк, що обслуговує платника, та банк,
що обслуговує отримувача, несуть перед
платником та отримувачем
відповідальність, пов'язану з
проведенням переказу, відповідно до
цього Закону та умов укладених між ними
договорів.

Отже, у вданому випадку має місце
помилковий переказ з вини працівників
відповідача.

Покликання місцевого
господарського суду на пакет цінових
умов «Premium», за яким обслуговується
Мушак З.Я. щодо способів видачі готівки
колегія суддів вважає помилковим,
оскільки, виходячи із змісту положень
Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні»,
використання коштів не обмежується
лише готівковими розрахунками, а
згідно із комерційною пропозицією
відповідача (а.с.160; том1), електронний
переказ в межах банку є безкоштовним
для відповідних цінових пакетів.

За таких обставин, комісія в
розмірі 0,7 % від суми платежу за спірний
період, безпідставно нарахована
відповідачем при поверненні внесків
учасника зі статутного фонду позивача.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі
несвоєчасного зарахування на рахунок
грошових коштів, що надійшли клієнтові,
їх безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Враховуючи викладене, колегія
суддів дійшла висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права при прийнятті
оскаржуваного рішення, а висновки,
викладені в такому рішенні не
відповідають матеріалам та дійсним
обставинам даної справи, що в силу
приписів ст.104
Господарського процесуального кодексу
України є підставою для його
скасування.

Отже, рішення господарського суду
Львівської області від 26.11.2013 року у
справі №914/3521/13 слід скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задоволити повністю.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що на виконання умов
договору про правову допомогу від
02.09.2013 року (а.с.129-130; том.1), згідно із
банківською випискою (а.с.132; том.1),
копія якої міститься в матеріалах
справи, позивач здійснив передоплату в
сумі 1500,00 грн. за правову допомогу
адвокату Гриценку Сергію Іллічу
(свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю №557 від 31.05.1996
року). Повноваження Гриценка С.І. на
представництво інтересів позивача у
даній справі, підтверджуються
довіреністю від 09.09.2013 року (а.с.140; том.1).

У відповідності до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати позивача,
понесені останнім за розгляд даної
справи в суді першої та апеляційної
інстанцій, слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Меліус",
м.Новояворівськ Львівської області б/н
від 06.12.2013 року задоволити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 26.11.2013 року у
справі №914/3521/13 скасувати та прийняти
нове рішення.

Позов задоволити.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
(код:09807862; адреса: 79026, м.Львів,
вул.Сахарова, 78) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Меліус"
(код:32117572; адреса: 81053, Львівська
область, Яворівський район,
м.Новояворівськ, вул.Шевченка, 8Д)
безпідставно стягнуті кошти в сумі 10
739,30 грн.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
(код:09807862; адреса: 79026, м.Львів,
вул.Сахарова, 78) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Меліус"
(код:32117572; адреса: 81053, Львівська
область, Яворівський район,
м.Новояворівськ, вул.Шевченка, 8Д)
судовий збір за розгляд справи в суді
першої інстанції в сумі 1720,50 грн. та
витрати на правову допомогу в сумі 1500,00
грн.

5. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
(код:09807862; адреса: 79026, м.Львів,
вул.Сахарова, 78) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Меліус"
(код:32117572; адреса: 81053, Львівська
область, Яворівський район,
м.Новояворівськ, вул.Шевченка, 8Д)
судовий збір за розгляд справи в
апеляційній інстанції в сумі 860,25 грн.

6. Доручити місцевому
господарському суду видати відповідні
накази.

7. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

8. Матеріали справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови
виготовлено 10.02.2014 року

Головуючий-суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Давид Л.Л.