КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. Справа№ 910/18134/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Калатай Н.Ф.

за участю представників:

Від позивача: представник Ілюшко С.А -
за довіреністю.

Від відповідача: представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5",

на рішення Господарського суду м.
Києва від 31.10.2013 року

у справі №910/18134/13 (суддя Привалов
А.І.)

за позовом Комунального підприємства
по утриманню житлового

господарства Печерського
району м. Києва "Печерськжитло"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5"

про стягнення 5 682,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 Комунальне підприємство
по утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло" звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5" про стягнення
5 682,13 грн., з яких 5 446,98 грн. основної
заборгованості та 235,15 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору № 14 про
надання послуг диспетчерського зв'язку
в житловому будинку № 23-а по бул.
Л.Українки від 01.03.2010р. в частині оплати
за надані у період липень-вересень,
листопад-грудень 2012 року послуги.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 31.10.2013 року у справі № 910/18134/13 позов
задоволено частково, а саме стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5" на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
"Печерськжитло" 5 446 грн. 98 коп. - боргу,
205 грн. 04 коп. - пені, 1 711 грн. 38 коп. -
витрат по сплаті судового збору. В
іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким у позові відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що у
нього відсутні Акти виконаних робіт
від позивача, крім Акту виконаних робіт
за жовтень 2012 року, який було оплачено.

Крім того, апелянт стверджує, що
лист-вимога № 18-481/11 адресована іншій
юридичній особі.

Позивачем надано відзив на апеляційну
скаргу, в якому він проти її вимог
заперечує та просить суд залишити її
без задоволення.

Відповідачем не використано наданого
йому законом права на участь його
представника у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції. Причин неявки
суду не повідомлено. Матеріали справи
містять докази належного повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представника відповідача за наявними в
матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та відзиву, дослідивши зібрані у справі
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, судова колегія
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.03.2010 року між Комунальним
підприємством по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва "Печерськжитло" (виконавць) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5" (замовник)
укладено Договір № 14 про надання
послуг диспетчерського зв'язку в
житловому будинку № 23-а по бул.
Л.Українки, предметом якого є надання
послуг диспетчерського зв'язку в
кабінах ліфтів, на посадочних
майданчиках, а також дистанційне
управління освітленням під'їздів на
об'єктах замовника на площі, що складає
10087,00 м. в буд. 23-А по бул. Л.Українки.

Відповідно до п. 4.1 договору розмір
щомісячної плати за надані послуги на
момент укладення договору становить 0,09
грн. за один м2 загальної площі будинку
з ПДВ (0,09 х 10087 = 907,83 грн. в місяць з ПДВ).

Згідно з п. 4.2. договору розрахунковим
періодом є календарний місяць.

Пунктом 4.3. договору сторони
передбачили, що платежі за поточний
місяць вносяться замовником на
розрахунковий рахунок до 10-го числа
поточного місяця, що слідує за звітним,
на підставі актів про надання послуг.
Рахунок-фактура або платіжна вимога,
акти виконаних робіт (послуг) надаються
замовнику до 25-го числа поточного
місяця.

Як передбачено п. 3.1.3 договору, у разі
виникнення у замовника заборгованості
по платежам, що передбачені цим
договором та додатками до нього більш
ніж на два місяці з моменту закінчення
строку платежу, виконавець має право
припинити надання останньому послуг,
обумовлений договором до моменту
сплати боргу.

У п. 6.1. встановлено, що термін дії
договору встановлюється з 01.03.2010р. по
31.12.2010р.

Відповідно до п. 6.2. договору термін дії
договору вважається продовженим
(пролонгованим) на той саме строк, у
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення даного договору.

Як передбачено ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з
положеннями ст. 526 ЦК України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено,
що якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

З матеріалів справи вбачається, що у
період з липня по вересень 2012 року
сторонами підписано та скріплено
печатками акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-0000261 від 30.06.2012р., №
ОУ-0000303 від 31.07.2012р., № ОУ-0000333 від
31.08.2012р., № ОУ-0000359 від 30.09.2012р. (а.с. 34-37).

Оскільки відповідач підписав
зазначені Акти та скріпив їх печатками,
отже дані Акти є у наявності у
відповідача, тому посилання
відповідача на те, що він не отримав від
позивача Акти здачі - прийняття робіт
за червень-вересень 2012р. є надуманими.

Як зазначалось вище, згідно з пунктом
4.3. договору відповідач зобов'язаний
здійснити оплату за надані послуги до
10-го числа поточного місяця, що слідує
за звітним, на підставі актів про
надання послуг.

З матеріалів справи вбачається, що
доказів оплати зазначених вище актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
відповідачем не надано.

Окрім того, матеріали справи свідчать
про те, що 04.01.2013р. позивач вручив
відповідачу для підписання акти
здачі-прийняття робіт за
жовтень-грудень 2012 року, що
підтверджується листом від 03.01.2013р., на
якому зазначено вхідний № 129/00/ВХ та
дату 04.01.2013 року (а.с. 38).

Проте, відповідач акти здачі-прийняття
робіт за жовтень-грудень 2012 року не
підписав та на адресу позивача не
повернув.

З матеріалів справи вбачається, що
04.02.2013р. позивач надіслав на адресу
відповідача претензію за вих. № 18-145/11 з
вимогою погасити заборгованість у сумі
6 354,81 грн. за надані у період з червня по
грудень 2012 року послуги, а також
сплатити пеню в сумі 235,15 грн., яку
відповідач отримав 13.02.2013р., про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення №
03959599 (а.с.40- 41).

Натомість, відповідач претензію
позивача задовольнив частково,
сплативши заборгованість у розмірі
907,83 грн. за послуги, надані у жовтні 2012
року, про що свідчить платіжне
доручення № 75 від 14.03.2013р. (а.с. 42).

Матеріали справи свідчать про те, що
29.03.2013р. позивач надіслав на адресу
відповідача вимогу про сплату
заборгованості та пені в сумі 5 682,13 грн.
та про направлення представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада 5" для
підписання акту припинення надання
послуг, відповідно до п. 3.1.3 договору,
яка отримана останнім 09.04.2013р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 43-45).

Встановлено, що 11.04.2013р. позивач вручив
відповідачу лист за вих. № 18-428/11 від
09.04.2013р. (на якому зазначено вхідний №
119/05/ВХ та дату 11.04.2013 р.), в якому
повторно повідомив про припинення дії
договору на підставі п. 3.1.3 та вимагав
погасити існуючу заборгованість до
20.04.2013р.

Однак, доказів реагування на зазначені
вище вимоги в матеріалах справи
відсутні.

Враховуючи встановлені вище обставини,
заборгованість відповідача перед
позивачем за надані послуги у період
липень-вересень, листопад-грудень 2012
року становить 5 446,98 грн.

Дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до висновку про те,
що позовні вимоги про стягнення з
відповідача 5 446,98 грн. за надані
позивачем послуги у період
липень-вересень, листопад-грудень 2012 є
обґрунтованими, документально
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги судова
колегія відхиляє, як необґрунтовані,
оскільки вони спростовуються
обставинами встановленими вище.

Окрім стягнення основної
заборгованості позивач просить суд
стягнути з відповідача 235,15 грн. пені за
прострочення оплати наданих позивачем
за період з 11.08.2012р. по 10.01.2013р.

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.1.2 договору передбачено, що у
разі порушення відповідачем строків
оплати, позивач може нараховувати йому
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України за
кожен день прострочення платежу.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013
року, щодо пені за порушення грошових
зобов'язань застосовується припис
частини шостої статті 232 ГК України.
Даним приписом передбачено не позовну
давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане; законом або укладеним
сторонами договором може бути
передбачено більшу або меншу
тривалість цього періоду. Його перебіг
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який зобов'язання мало
бути виконане, і початок такого
перебігу не може бути змінений за
згодою сторін. Необхідно також мати на
увазі, що умова договору про сплату
пені за кожний день прострочення
виконання зобов'язання не може
розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем пені, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що
нарахування пені було здійснено
позивачем без урахування приписів ч. 6
ст. 232 Господарського кодексу України,
розміру облікової ставки НБУ 7,5%, яка
діяла з 23.03.2012р., та тієї обставини, що у
2012 році було 366 днів.

Також, судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що нарахування пені на заборгованість
за надані послуги у жовтні-листопаді 2012
року є безпідставним, оскільки до
матеріалів справи надано докази
вручення відповідачу актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
тільки 04.01.2013р., тоді як умовами п. 4.3.
договору встановлено, що акти
виконаних робіт (послуг) надаються
замовнику до 25-го числа поточного
місяця.

За таких обставин, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
пеня у розмірі 205,04 грн. за наступним
розрахунком:

1) на заборгованість за надані послуги у
червні 2012 року пеня підлягає
нарахуванню за період з 11.07.2012р. по
10.01.2013р. (дата визначена позивачем у
позові) (907,83 грн. х 15 % (подвійна ставка
НБУ ) х 174 дня : 100 : 366 = 64,74 грн.; 907,83 грн. х 15
% (подвійна ставка НБУ ) х 10 днів : 100 : 365 =
3,73 грн.);

2) на заборгованість за надані послуги у
липні 2012 року пеня підлягає
нарахуванню за період з 11.08.2012р. по
10.01.2013р. (907,83 грн. х 15 % (подвійна ставка
НБУ ) х 143 дня : 100 : 366 = 53,20 грн.; 907,83 грн. х 15
% (подвійна ставка НБУ ) х 10 днів : 100 : 365 =
3,73 грн.);

3) на заборгованість за надані послуги у
серпні 2012 року пеня підлягає
нарахуванню за період з 11.09.2012р. по
10.01.2013р. (907,83 грн. х 15 % (подвійна ставка
НБУ ) х 112 дня : 100 : 366 = 41,67 грн.; 907,83 грн. х 15
% (подвійна ставка НБУ ) х 10 днів : 100 : 365 =
3,73 грн.);

4) на заборгованість за надані послуги у
вересні 2012 року пеня підлягає
нарахуванню за період з 11.10.2012р. по
10.01.2013р. (907,83 грн. х 15 % (подвійна ставка
НБУ ) х 82 дня : 100 : 366 = 30,51 грн.; 907,83 грн. х 15
% (подвійна ставка НБУ ) х 10 днів : 100 : 365 =
3,73 грн.).

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Апелянтом належними та допустимими
доказами не спростовані встановлені
вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова
колегія вважає, що місцевим
господарським судом повно і всебічно
з'ясовані всі обставини справи та
надано їм належну правову оцінку,
рішення місцевого господарського суду,
яким позов задоволено частково,
відповідає чинному законодавству та
матеріалам справи; колегія не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування чи зміни
оскаржуваного рішення.

В силу ст. 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рада 5" на
рішення Господарського суду м. Києва
від 31.10.2013 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 31.10.2013 року у справі № 910/18134/13 - без
змін.

3. Матеріали справи № 910/18134/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.Я. Дикунська

Н.Ф. Калатай