ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 рокуСправа № 912/1920/13
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Тимошевської
В.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/1920/13

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, с. Тарасівка, Олександрійський
район, Кіровоградська область

до відповідача: Головного управління
Держземагентства у Кіровоградській
області, м.Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Олександрійської
районної державної адміністрації, м.
Олександрія, Кіровоградська область

про зобов'язання укласти договір

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, адвокат (договір
від 20.11.13 р.);

від відповідача - не з'явились;

від 3-ї особи - не з'явились.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
подано позовну заяву з вимогою
зобов'язати Головне управління
Держземагентства у Кіровоградській
області підписати додаткову угоду про
поновлення договору оренди землі від
08.04.2008, зареєстрованого за №02
площею 10,13 га, кадастровий номер
:02:000:9055 на умовах запропонованих в
проекті додаткової угоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач
послався на приписи статті 33 Закону
України "Про оренду землі", вказуючи про
те, що по закінченню строку дії
договору оренди землі від 08.04.2008 він
продовжує користуватися земельною
ділянкою. Оскільки в місячний термін
після закінчення терміну дії договору
заперечень від відповідача щодо
поновлення договору оренди землі не
надійшло, зазначений договір, за
висновком позивача, є продовженим на 5
років, починаючи з 27.06.2013. За вимогами
ст. 33 Закону України "Про оренду землі"
відповідач повинен був протягом місяця
укласти додаткову угоду та позивач
надсилав проект відповідної угоди, яка
зі сторони відповідача підписана не
була.

Ухвалою від 22.11.2013 господарський суд
прийняв позовну заяву до розгляду,
порушив провадження у даній справі та
залучив до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Олександрійську
районну державну адміністрацію
Кіровоградської області.

До початку розгляду справи по суті
позивачем 17.12.2013 подано до
господарського суду заяву про зміну
предмета позову, відповідно до якої
останній просить суд визнати
укладеною додаткову угоду про
поновлення договору оренди землі від
08.04.2008 зареєстрованого за № 02
площею 10,13 га, кадастровий номер
:02:000:9055 на умовах запропонованих в
проекті додаткової угоди від 19.09.2013 (а.с.
47). Проект додаткової угоди додано до
позовної заяви (а.с. 22).

20.01.2014 р. на адресу господарського суду
надійшла заява позивача про уточнення
позовних вимог, у відповідності до якої
позивач просить визнати укладеною
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі від 08.04.2008
зареєстрованого за №02 площею 10,13
га, кадастровий номер :02:000:9055 на
той самий строк і на тих самих умовах з
урахуванням нормативної грошової
оцінки землі (а.с. 93).

Господарський суд враховує, що у
відповідності до ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач має право до початку
розгляду господарським судом справи по
суті змінити предмет або підставу
позову шляхом подання письмової заяви.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: подання іншого (ще
одного) позову, чи збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи
об'єднання позовних вимог, чи зміну
предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії. Так,
право позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті та лише у суді
першої інстанції шляхом подання до
суду відповідної письмової заяви, яка
за формою і змістом має узгоджуватися
із статтею 54 Господарського
процесуального кодексу України з
доданням до неї документів, зазначених
у статті 57 названого Кодексу.

Між тим, заява позивача від 24.01.2014 про
уточнення позовних вимог подана до
господарського суду в копії, притому не
засвідченій, що не відповідає вимогам
до форми заяви, встановлених ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає залишенню
господарським судом без розгляду.

Враховуючи, що заява від 17.12.2013 про
зміну предмета позову подана позивачем
до початку розгляду господарським
судом справи по суті та з дотриманням
вимог, зокрема ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський судом приймає таку заяву
до розгляду та розглядає позовні
вимоги з урахуванням зміни предмета
позову згідно заяви від 17.12.2013.

На підставі викладеного, спір
вирішується за предметом спору про
визнання укладеною додаткової угоди
про поновлення договору оренди землі
від 08.04.2008 зареєстрованого за №02
площею 10,13 га, кадастровий номер
:02:000:9055 на умовах запропонованих в
проекті додаткової угоди від 19.09.2013.

Відповідач позовні вимоги заперечив
повністю, про що подано до справи
заперечення на позов (а.с. 73-75) та
просить відмовити у їх задоволенні,
посилаючись, зокрема, на те, що
відповідачем порушено вимоги пункту 7
договору оренди землі та статті 33
Закону України "Про оренду землі" щодо
своєчасного подання повідомлення про
продовження дії договору на новий
строк.

Третьою особою надано до суду письмові
пояснення з приводу поданого позову
(а.с. 28).

В судовому засіданні 04.02.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав; представники відповідача та
третьої особи в засідання суду не
з'явились, хоча належним чином
повідомленні про дату, час і місце
проведення судового засідання.

З огляду на граничні строки вирішення
спору та належне повідомлення
учасників процесу про судове
засідання, господарський суд розглядає
справу за відсутності представників
відповідача і третьої особи та за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали
та оцінивши подані сторонами докази,
врахувавши пояснення представників
сторін, наведені в обґрунтування
підстав позову і заперечень проти
позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2008 між Олександрійською районною
державною адміністрацією
Кіровоградської області (Орендодавець)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(Орендар) укладено договір оренди землі
(надалі - Договір), предметом якого є
надання в строкове платне користування
земельної ділянки загальною площею 10,13
га, в тому числі ріллі - 10,13 га, яка
знаходиться на території
Михайлівської сільської ради,
кадастровий номер :02:000:9055, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с. 7-10).

Відповідно до п. 7 Договору його
укладено на 5 років. Після закінчення
строку договору Орендар має право
поновлення його на новий строк. У цьому
разі Орендар повинен не пізніше ніж за
30 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
Орендодавця про намір продовжити його
дію.

Договір зареєстрований у
Олександрійському районному відділі
КРФ ДП "Центр державного земельного
кадастру", про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 26 червня 2008
за №02.

По акту приймання-передачі від 26.06.2008
здійснено передачу земельної ділянки
площею 10,13 га ріллі позивачеві (а.с. 13).

Порядок укладання, припинення,
поновлення договорів оренди землі,
врегульовано, зокрема, спеціальним
Законом України "Про оренду землі" (далі
- Закон).

Згідно названого Закону оренда землі -
це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності (ст. 1 Закону).

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст. 13 Закону).

Строк дії договору оренди землі
визначається за згодою сторін, але не
може перевищувати 50 років (ст. 19 Закону).

За умовами договору оренди землі від
08.04.2008, що є предметом дослідження
згідно поданого позову, договір
укладеного на 5 років.

Приписами ст. 18 Закону України "Про
оренду землі" (в редакції на дату
укладення та реєстрації спірного
договору) встановлювалось, що договір
оренди землі набирає чинності після
його державної реєстрації.

Таким чином, враховуючи, що реєстрація
договору оренди землі від 04.04.2008
проведена 26.06.2008, строк дії названого
договору закінчувався 26.06.2013.

Як визначено в ст. 251 Цивільного кодексу
України строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

За нормами ст. 31 Закону України "Про
оренду землі" закінчення строку дії
договору оренди землі, на який його
було укладено, є підставою для
припинення договору оренди землі (ст. 31
Закону).

Одночасно положеннями ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" передбачено
та врегульовано порядок поновлення
договору оренди землі.

Так, наведеною нормою встановлено, що
по закінченню строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки за
умовами договору, має переважне право
перед іншими особами на укладення
договору оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі) (ч. 1
ст. 33 Закону). Орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 Закону).
До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33
Закону). При поновленні договору оренди
землі його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33
Закону). Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону).

Тобто, наведеними вище положеннями ст.
33 Закону України "Про оренду землі"
передбачено певний порядок надсилання
та погодження проекту додаткової
угоди, перевірку його на відповідність
вимогам закону, узгодження з орендарем
(за необхідності) істотних умови
договору та залежно від наявності або
відсутності заперечень до такого
проекту - прийняття відповідного
рішення.

Відповідно до частин 6-8 ст. 33 Закону
України "Про оренду землі" у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк в
обов'язковому порядку.

Господарський суд враховує, що за
приписами ст. 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

З набранням чинності Законом України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" №5245-VI від 06.09.2012,
з 01.01.2013 землі державної та комунальної
власності в України вважаються
розмежованими; до земель державної
власності віднесено усі землі,
розташовані за межами населених
пунктів, крім земельних ділянок
приватної та комунальної власності;
повноваження по передачі земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності в
користування віднесено до компетенції
центрального органу виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальних органів, яким, у т.ч. є
Головне управління Держземагентства у
Кіровоградській області, тобто
відповідач у справі.

Згідно умов договору оренди землі від
08.04.2008, орендована позивачем земельна
ділянка є земельною ділянкою
сільськогосподарського призначення,
яка розташована за межами населеного
пункту, а тому відповідач звернувся з
вимогою щодо поновлення договору
оренди саме до Головного управління
Держземагентства у Кіровоградській
області, що узгоджується з наведеними
вище приписами законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
перша заява позивача про поновлення
договору оренди землі подана до
Головного управління Держземагентства
у Кіровоградській області 23.05.2013, тобто
з дотримання місячного строку,
встановленого Законом України "Про
оренду землі" та пунктом 7 договору
оренди землі від 08.04.2008 (а.с. 16). До
вказаної заяви позивачем додано,
зокрема, проект додаткової угоди (а.с.
52).

Проте, зі змісту додаткової угоди (змін
до договору оренди землі № 02 від
26 червня 2008 року, а.с.52), отримання якої
відповідач не заперечує, вбачається, що
в ній йдеться не про поновлення
договору на новий строк на тих же
умовах, а про внесення змін до
договору оренди землі в частині строку
дії договору, нормативної грошової
оцінки землі та розміру орендної
плати, чим фактично змінені істотні
умови договору землі від 08.04.2008.

На заяву позивача від 23.05.2013 відповідач
відповів листом №6545/05/05-07 від 04.06.2013 та
проект додаткової угоди не підписав,
поновлення договору оренди землі не
здійснено.

Після закінчення терміну дії договору
та місячного строку звернення, позивач
повторно звертався до відповідача з
вимогами про поновлення договору
оренди землі 22.07.2013 (а.с.17), 11.09.2013 (а.с.20)
та 19.09.2013 (а.с.21), на що відповідач
листами від 12.08.2013 (а.с.19), 10.09.2013 (а.с.23)
заперечив проти поновлення дії
спірного договору.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач стверджує, що він продовжує
користуватись земельною ділянкою
площею 10,13 га, що орендується за
договором, але відповідач неправомірно
ухилився від підписання додаткової
угоди про поновлення цього договору.

Досліджуючи проект додаткової угоди
від 19.09.2013 (а.с. 22), на умовах якої позивач
просить визнати договір оренди землі
поновленим (а.с. 47), господарський суд
враховує, що в такій угоді йдеться про
поновлення договору на інших умовах,
ніж передбачено договором (зокрема,
розмір орендної плати), що породжує
правові наслідки, не передбачені
вимогами статті 33 Закону України "Про
оренду землі".

Як роз'яснено в абзаці другому,
третьому пункту 2.17 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах що виникають із
земельних відносин", частиною шостою
статті 33 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що договір
вважається поновленим на той самий
строк і на тих самих умовах, які були
передбачені договором, у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою і за відсутності
протягом місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі.
Відтак господарським судам у вирішенні
відповідних спорів необхідно
з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв
орендар орендодавця у встановленому
порядку про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк та
чи заперечував орендодавець у строк,
визначений законом, проти поновлення
договору.

Таким чином, поновлення договору
оренди землі внаслідок продовження
користування позивачем земельною
ділянкою після закінчення строку дії
договору оренди від 08.04.2008 можливе за
умови дотримання вимог, визначених
частинами 1-5 статті 33 Закону України
"Про оренду землі".

Отже, виходячи зі змісту наведених
норм матеріального права, реалізація
орендарем його права саме на
поновлення договору оренди земельної
ділянки вимагає від нього надіслання
про це на адресу листа-повідомлення
разом із примірником відповідної
додаткової угоди, яка має містити умови
про поновлення дії договору на той
самий строк та на тих самих умовах.

Проте, викладене не було дотримано
позивачем, оскільки додаткові угоди,
які направлялись останнім на адресу
відповідача містили інші умови, ніж
ті, які передбачені договором оренди,
зареєстрованим 26.06.2008 за № 02.

Крім того, Головне управління
Держземагентства у Кіровоградській
області в межах одного місяця після
закінчення строку дії договору в листі
від 04.06.2013 №6545/05-07 на звернення позивача
про поновлення договору повідомило
останнього про те, що не має змоги
здійснити роботи по наданню земельних
ділянок у користування у зв'язку з
відсутністю коштів для реєстрації
речового права на земельні ділянки
державної власності, тим самим
відмовивши у поновлені договору згідно
поданого звернення (а.с. 18).

Вказане повідомлення відповідача
відповідало положенням пункту 9
розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні
положення" Закон України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності"
від 06.09.2012 №5245-VI, якими до прийняття
Закону України 14.05.2013 N 233-VII (набрав
чинності 16.06.2013) встановлювалось, що
право власності на земельні ділянки
державної та комунальної власності,
реалізується після державної
реєстрації права власності на
відповідну земельну ділянку.

Матеріалами справи не підтверджено
державну реєстрацію права держави на
земельну ділянку, з приводу поновлення
договору оренди якої виник спір, на час
звернення позивача із заявою від 23.05.2013.

З огляду на викладене, господарський
суд відмовляє в задоволенні вимог
позивача повністю.

Витрати по сплаті судового збору на
підставі статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І
Ш И В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Примірник рішення направити головному
управлінню Держземагентства у
Кіровоградській області за адресою:
25006, м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 84 та
Олександрійській районній державній
адміністрації за адресою: 28000,
Кіровоградська область, м. Олександрія,
вул. Шевченка, 132.

Повне рішення складено 10.02.2014 р.

Суддя
В.В.Тимошевська