ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

22 січня 2014 року справа №
5020-961/2012Господарський суд міста
Севастополя у складі судді Головко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду звіт
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Лінарт" -
арбітражного керуючого Кириліна
Михайла Володимировича про оплату
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого,

у справі:

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Лінарт",

ідентифікаційний код 19449122

(99704, м. Севастополь, вул. Ангарська, 10-А)

про банкрутство,

Представники учасників судового
процесу:

банкрут (ТОВ „Фірма „Лінарт") - не
прибув;

ліквідатор (арбітражний керуючий
Кирилін М.В.) - Кирилін М.В., постанова
господарського суду міста Севастополя
від 17.10.2012, посвідчення № 621 від 11.04.2013;

кредитор (ПАТ „Дельта Банк") - не прибув;

кредитор (ПАТ „Державний
експортно-імпортний банк України") -
Голубєва Н.А. - керівник юридичної
служби філії АТ „Укрексімбанк" в АР
Крим, довіреність № 010-01/7005 від 31.08.2012;

кредитор (Державна податкова інспекція
у Балаклавському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі)
- Ольжич О.О. - головний державний
податковий інспектор, довіреність №
690/9/10-0 від 08.07.2013;

кредитор („Greenwest Enterprises, LLC") - не прибув;

кредитор (ТОВ „Морська компанія
„Транссервис") - не прибув;

кредитор (ПАТ „Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк") - не прибув.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
міста Севастополя перебуває справа про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Лінарт"
(далі - ТОВ „Фірма „Лінарт") у порядку,
передбаченому статтею 51 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, що діяла до 19.01.2013).

Ухвалою від 30.08.2012 порушено провадження
у справі /том 1, арк. с. 1/.

Постановою господарського суду міста
Севастополя від 17.10.2012 Товариство з
обмеженою відповідальністю „Фірма
„Лінарт" визнано банкрутом; відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 12
місяців; ліквідатором
боржника-банкрута призначено
арбітражного керуючого Кириліна
Михайла Володимировича /том 2, арк. с.
69-73/.

Ухвалою від 05.11.2013 строк ліквідаційної
процедури та повноваження ліквідатора
були продовжені на два місяці, а
ухвалою від 09.01.2014 - ще на 6 (шість)
місяців /том 15, арк. с. 31-33/.

22.11.2013 від арбітражного керуючого
Кириліна М.В. надійшов звіт про оплату
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого за виконання
ним повноважень ліквідатора ТОВ
„Фірма „Лінарт" за період з 17.10.2012 по
22.11.2013 (включно) у сумі 64 656,84 грн /том
14, арк. с. 1-3/, який ухвалою від 10.12.2013 був
призначений до розгляду в судовому
засіданні на 09.01.2014 /том 14, арк. с. 76-77/.

Ухвалою від 09.01.2014 за клопотанням
ліквідатора розгляд звіту був
відкладений на 22.01.2014 /том 14, арк. с. 84-85/.

11.01.2014 ліквідатор подав до суду
уточнення до звіту /том 14, арк. с. 86-87/,
відповідно до якого просить затвердити
звіт про оплату послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого Кириліна Михайла
Володимировича за здійснення ним
повноважень ліквідатора у справі №
5020-961/2012 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю „Фірма
„Лінарт" за період з 17.10.2012 по 22.11.2013
(включно) у загальній сумі 64 752,27 грн, в
тому числі 34 544,08 грн - відшкодування
витрат ліквідатора.

У засіданні суду 22.01.2014 ліквідатор
просив суд затвердити звіт про оплату
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, з урахуванням
наданих уточнень. Представник
кредитора (ПАТ „Державний
експортно-імпортний банк України") не
заперечувала проти затвердження звіту;
а представник кредитора (ДПІ у
Балаклавському районі Головного
управління Міндоходів у м. Севастополі)
залишив вирішення питання про
затвердження звіту на розсуд суду. Інші
учасники провадження у справі про
банкрутство явку своїх повноважних
представників у судове засідання не
забезпечили, причини неявки суду не
сповістили, письмових пояснень по суті
порушеного питання не надали, що, однак,
не є перешкодою для його розгляду.

Обговоривши доводи учасників судового
процесу, дослідивши надані докази суд
дійшов висновку про наявність підстав
для затвердження звіту ліквідатора про
оплату послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого Кириліна
Михайла Володимировича за здійснення
ним повноважень ліквідатора у даній
справі за період з 17.10.2012 по 22.11.2013
(включно) у заявленій сумі 64 752,27 грн,
виходячи з наступного.

Законом України № 4212-VI від 22.12.2011, який
набрав чинності 19.01.2013, Закон України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
викладено у новій редакції.

Відповідно до абзацу першого пункту 11
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 4212-VI, його положення
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Як зазначалося вище, провадження у
даній справі порушено ухвалою від
30.08.2012, тобто до набрання чинності новою
редакцією Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Отже, на правовідносини учасників
провадження про банкрутство у цій
справі розповсюджується дія Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у редакції, що
діяла до набрання чинності Законом №
4212-VI від 22.12.2011, тобто до 19.01.2013.

Арбітражний керуючий Кирилін М.В.
просить затвердити звіт про оплату
послуг та відшкодування витрат
ліквідатора ТОВ „Фірма „Лінарт" за
період з 17.10.2012 по 22.11.2013 (включно) у сумі
64 752,27 грн, з яких: 30 208,19 грн - власне
оплата послуг; 34 544,08 грн - відшкодування
витрат ліквідатора.

Право арбітражного керуючого на
отримання винагороди гарантовано
Законом України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (тут і надалі в
редакції, що діяла до 19.01.2013). Так,
абзацом четвертим частини четвертої
статті 31 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
унормовано, що арбітражний керуючий
має право отримувати винагороду в
розмірі та порядку, передбачених цим
Законом.

Відповідно до частини дванадцятої
статті 31 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
оплата послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника. Оплата послуг арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
період від дня винесення господарським
судом ухвали про порушення провадження
у справі про банкрутство і до дня
першого засідання комітету кредиторів,
на якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті
31 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" оплата послуг
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
за кожен місяць здійснення ним своїх
повноважень встановлюється та
виплачується в розмірі, встановленому
комітетом кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Таким чином, законодавець ставить
розмір оплати послуг арбітражного
керуючого у залежність від певних
обставин, зокрема від того, за який
період здійснюється оплата таких
послуг, а також визначає її мінімальний
розмір - дві мінімальні заробітні плати
на місяць.

У пункті 60 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009
„Про судову практику в справах про
банкрутство" зазначено, що приписами
частин десятої - чотирнадцятої статті 31
Закону не передбачено укладання з
арбітражним керуючим договору про
виконання ним своїх обов'язків у
провадженні у справі про банкрутство.
Відповідно до статті 31, частини першої
статті 11, частин першої - третьої статті
17 та частини першої статті 24 Закону
єдиною підставою для виконання
арбітражним керуючим своїх обов'язків
є ухвала суду про його призначення в
процедурах розпорядження майном
боржника, санації боржника та
ліквідації банкрута.

Частиною одинадцятою статті 31 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" унормовано, що
невиконання або неналежне виконання
обов'язків, покладених на арбітражного
керуючого згідно з цим Законом, за
відсутності наслідків, передбачених
цією статтею, може бути підставою для
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Отже, до винесення ухвали
господарського суду про усунення
арбітражного керуючого від виконання
ним своїх обов'язків у зв'язку із
неналежним їх виконанням, його
діяльність вважається добросовісною
та такою, що підлягає оплаті.

З матеріалів справи убачається, що
Кирилін М.В. був призначений
ліквідатором боржника постановою від
17.10.2012 /том 2, арк. с. 69-73/ та виконує
обов'язки ліквідатора до теперішнього
часу.

Водночас суд зауважує на тому, що
провадження у даній справі
здійснюється за спрощеною процедурою
(ст. 51 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції, що
була чинною до 19.01.2013), яка не передбачає
формування комітету кредиторів
боржника.

За викладених обставин, наявність
відповідного рішення комітету
кредиторів про затвердження звіту про
оплату послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого за виконання
ним повноважень ліквідатора не
вимагається, а достатніми правовими
підставами для оплати послуг
ліквідатора є: 1) ухвала господарського
суду про призначення арбітражного
керуючого на відповідну посаду та 2)
ухвала суду про встановлення розміру
оплати послуг арбітражного керуючого
за виконання ним своїх повноважень у
справі про банкрутство.

З огляду на наведене суд дійшов
висновку про обґрунтованість
виникнення у Кириліна М.В. права на
оплату наданих ним послуг арбітражного
керуючого (ліквідатора) ТОВ „Фірма
„Лінарт" за період з 17.10.2012 по 22.11.2013.

Суд зазначає, що розмір оплати послуг
арбітражного керуючого Кириліна М.В.
встановлено ухвалою господарського
суду міста Севастополя від 17.09.2013, яка
набрала законної сили 17.09.2013, на рівні
двох мінімальних заробітних плат за
кожен місяць роботи, починаючи з 17.10.2012.

Законом України про Державний бюджет
України на відповідний рік мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
встановлена:

- з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 1118,00 грн (Закон
України „Про Державний бюджет України
на 2012 рік");

- з 01.12.2012 по 31.12.2012 - 1134,00 грн (Закон
України „Про Державний бюджет України
на 2012 рік");

- з 01.01.2013 по 30.11.2013 - 1147,00 грн (Закон
України „Про Державний бюджет України
на 2013 рік").

Таким чином, за період з 17.10.2012 по 22.11.2013
оплата послуг арбітражного керуючого
становить 30 208,19 грн, а саме:

за період з 17.10.2012 по 31.10.2012 (15 днів) - 1118,00
* 2 / 31 * 15 = 1 081,93 грн;

листопад 2012 року - 1118,00 * 2 = 2 236,00 грн;

грудень 2012 року - 1134,00 * 2 = 2 268,00 грн;

за період січень-жовтень 2013 року (10 міс.)
- 1147,00 *2 * 10 = 22 940,00 грн;

за період з 01.11.2013 по 22.11.2013 (22 дні) - 1147,00 *
2 / 30 * 22 = 1 682,26 грн.

За викладених обставин звіт
ліквідатора в частині загального
розміру оплати послуг - 30 208,19 грн - є
обґрунтованим.

Щодо вимоги арбітражного керуючого
Кириліна М.В. про затвердження звіту в
частині відшкодування його витрат,
пов'язаних із провадженням у справі про
банкрутство, суд зазначає наступне.

У поданому до суду Звіті про оплату
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого ліквідатор ТОВ
„Фірма „Лінарт" Кирилін М.В. зазначає,
що при виконанні повноважень
ліквідатора банкрута ним понесені
витрати в сумі 32 250,08 грн, а саме:

14 200,00 грн - на оплату нотаріальних
послуг;

1 144,90 грн - на оплату послуг з розміщення
відповідної інформації;

1 182,19 грн - судовий збір;

2 763,33 грн - транспортні витрати, в тому
числі: 369,03 грн - відрядження до Вищого
господарського суду України (26-28.03.2013);
693,64 грн - відрядження до Вищого
господарського суду України (22-24.10.2013); 1
218,00 грн - відрядження до Вищого
господарського суду України (13.11.2013);
482,66 грн - відрядження до Вищого
господарського суду України (26-28.11.2013);

3 154,60 грн - на оплату послуг Державної
реєстраційної служби;

2 800,00 грн - на оплату послуг оцінювачів;

6 408,06 грн - на оплату послуг страховиків;

597,00 грн - на оплату комісій банків.

Крім того, оскільки до складу витрат на
відрядження відносяться також добові
витрати, ліквідатором до звіту
включені добові в сумі 2 294,00 грн.

Таким чином, загальна сума витрат
арбітражного керуючого Кириліна М.В.,
пов'язаних зі здійсненням ним
повноважень ліквідатора у справі про
банкрутство ТОВ „Фірма „Лінарт", за
розрахунком ліквідатора становить 34
544,08 грн (32 250,08 + 2 294,00).

Виходячи з аналізу положень статті 31
Закону України Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор) має право на
відшкодування не будь-яких витрат, а
лише тих витрат, які понесені ним у
зв'язку з виконанням власних
повноважень у справі про банкрутство
конкретного боржника.

Убачається, що такими витратами,
зокрема, є витрати:

- на публікацію повідомлення про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури (ч. 3
ст. 23 Закону);

- на публікацію інформації про
порядок продажу майна банкрута, склад,
умови та строки придбання майна (ч. 2 ст.
30, пп. „г" п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону);

- на оплату судового збору (пп. „г"
п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону);

- пов'язані із утриманням і
збереженням майнових активів банкрута,
зокрема витрати на страхування майна
боржника (пп. „г" п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону);

- на оплату послуг Державної
реєстраційної служби (за отримання
відомостей з Державних реєстрів прав
на нерухоме майно та їх обтяжень;
здійснення державної реєстрації прав
на нерухоме майно тощо - ч. 4 ст. 31, ч. 6 ст.
14 Закону);

- на оплату послуг професійних
оцінювачів (ч. 4 ст. 31, ст. 29 Закону);

- на оплату банківських послуг;

- транспортні;

- канцелярські;

- на інші послуги.

Водночас, такі витрати мають бути
документально підтверджені.

З матеріалів справи убачається, що
витрати арбітражного керуючого
Кириліна М.В. у сумі 32 250,08 грн понесені
ним у зв'язку з виконанням повноважень
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Лінарт" та в
повному обсязі підтверджуються
належними та допустимими доказами,
долученими до матеріалів справи /том 14,
арк. с. 5-68/. При цьому, транспортні
витрати пов'язані із відрядженнями до
Вищого господарського суду України для
участі у судових засіданнях із
розгляду касаційних скарг Державної
податкової інспекції у Балаклавському
районі м. Севастополя Державної
податкової служби (27.03.2013) та Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
(23.10.2013, 13.11.2013 та 27.11.2013) у даній справі, а
сам факт участі арбітражного керуючого
Кириліна М.В. у зазначених судових
засіданнях підтверджується
відповідними ухвалами та постановами
Вищого господарського суду України,
які містяться в Єдиному державному
реєстрі судових рішень (електронна
адреса: http://reyestr.court.gov.ua) у загальному
доступі.

Отже, зазначені витрати арбітражного
керуючого Кириліна М.В. підлягають
відшкодуванню.

Крім того, абзацом четвертим підпункту
140.1.7 пункту 140.1 статті 140 Податкового
кодексу України встановлено, що до
складу витрат на відрядження
відносяться також витрати, не
підтверджені документально, на
харчування та фінансування інших
власних потреб фізичної особи (добові
витрати), понесені у зв'язку з таким
відрядженням у межах території
України, але не більш як 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, в
розрахунку за кожен календарний день
такого відрядження.

Наданими ліквідатором доказами в їх
сукупності підтверджується факт його
перебування у відрядженні з 26 по 28
березня 2013 року (3 дні); з 22 по 24 жовтня 2013
року (3 дні); 13.11.2013 (1 день) та з 26 по 28
листопада 2013 року (3 дні), що загалом
становить 10 календарних днів.

Виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої на
01.01.2013 (1 147,00 грн), розмір добових
за 10 днів становить 2 294,00 грн: 1 147,00 * 0,2 *
10.

За викладених обставин, суд вважає
обґрунтованим розрахунок витрат
ліквідатора на суму 34 544,08 грн.

Частиною шістнадцятою статті 31 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено,
що звіт про оплату послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого затверджується рішенням
комітету кредиторів та ухвалою
господарського суду.

Як зазначено вище, провадження у даній
справі здійснюється за спрощеною
процедурою, яка не передбачає
створення комітету кредиторів.
Водночас, навіть затверджений
комітетом кредиторів боржника звіт
підлягає затвердженню судом.

Отже, оскільки понесені арбітражним
керуючим Кириліним М.В. витрати
безпосередньо пов'язані із виконанням
ним обов'язків ліквідатора, а їх розмір
підтверджений документально, суд
визнав за можливе затвердити звіт про
оплату послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого Кириліна
Михайла Володимировича за здійснення
ним повноважень ліквідатора у справі №
5020-961/2012 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю „Фірма
„Лінарт" за період з 17.10.2012 по 22.11.2013
(включно) у загальній сумі 64 752,27 грн.

Беручи до уваги вищевикладене,
керуючись статтею 31 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
статтями 41, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити звіт про оплату
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого Кириліна
Михайла Володимировича за здійснення
ним повноважень ліквідатора у справі №
5020-961/2012 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю „Фірма
„Лінарт" за період з 17.10.2012 по 22.11.2013
(включно) у загальній сумі 64 752,27 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з
моменту її прийняття.

Суддя
підпис В.О.
Головко