м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»
про стягнення 2 244, 32 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Сербіна А.О.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(надалі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» (надалі-відповідач) про
стягнення 2 244,32 грн. в порядку регресу.
Позовні вимоги обґрунтовані виплатою
позивачем страхового відшкодування за
договором страхування наземного
транспорту № 3089976/05АВ від 02.03.2011 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 13.01.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
30.12.2013 р. через загальний відділ
діловодства суду від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України надійшов лист з інформацією на
судовий запит.
13.01.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
відзив на позов, в якому просить суд
відмовити у задоволені позовних вимог,
оскільки позивачем не надано належних
доказів на підтвердження розміру
Розгляд справи відкладався через
нез'явлення повноважних представників
сторін та неналежне виконання
сторонами вимог суду.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.
Суд відзначає, що відповідач
повідомлявся ухвалою суду про дату, час
та місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, проте
в судове засідання своїх представників
Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.02.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2011 р. між Акціонерним товариством
"Страхова компанія "АХА Україна" та
ОСОБА_2 укладено договір страхування
наземного транспорту №3089976, відповідно
до якого було застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користування та
розпорядження транспортним засобом -
«Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1.

Як вбачається із матеріалів справи,
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування" є
правонаступником Акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Україна" (витяг зі статуту).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування
одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування» встановлено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України «Про страхування»
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Як встановлено судом, 11.11.2011 р. на вул.
Закревського, 81/1, в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний
номер НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_3 та
автомобіля «Volkswagen», державний номер
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під
керуванням ОСОБА_5

При цьому, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди було
пошкоджено застрахований в Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «АХА Страхування» автомобіль
«Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1.

У відповідності до постанови
Деснянського районного суду м. Києва
від 06.12.2011 р. ОСОБА_5 визнано винним у
скоєнні правопорушення, що сталось
11.11.2011 р. на вул. Закревського, 81/1, в м.
Києві за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti»,
державний номер НОМЕР_1 та автомобіля
«Volkswagen», державний номер НОМЕР_2.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до акту виконаних робіт
№АМЛ-02705 від 22.12.2011 р., рахунку-фактури
№АКК-003195 від 14.11.2011 р. ТОВ «Автогарант
АВ», вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний
номер НОМЕР_1, склала 3 700,47 грн.

22.11.2011 р. позивачем було складено
страховий акт №2001/U/MOD/03960/UIA11278, згідно
якого виплата страхового
відшкодування складає 2 244,32 грн.

Відповідно до зазначеного вище акту
виконаних робіт, рахунку-фактури та
страхового акту позивачем було
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 2 244,32 грн., що підтверджується
копією платіжного доручення №34848 від
24.11.2011 р. (копії у матеріалах справи).

Обґрунтовуючи свої вимоги, Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «АХА Страхування» зазначає,
що у зв?язку з тим, що ним було здійснено
виплату страхового відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
«Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1,
позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191
Цивільного кодексу України та ст. 27
Закону України «Про страхування»,
набув право зворотної вимоги до осіб,
відповідальних за завдану шкоду. Тож,
враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду перед
третіми особами, завдану внаслідок
експлуатації транспортного засобу
«Volkswagen», державний номер НОМЕР_2
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Провідна» за полісом
№АА/2671516, а також з огляду на те, що
водія автомобіля «Volkswagen», державний
номер НОМЕР_2 визнано винним у скоєнні
правопорушення, позивач просить
стягнути з останнього шкоду в розмірі 2
244,32 грн., завдану з вини водія
застрахованого транспортного засобу.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальники - юридичні
особи та дієздатні громадяни, що
уклали із страховиками договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб під час
експлуатації наземного транспортного
засобу; потерпілі - треті юридичні та
фізичні особи, життю, здоров'ю та/або
майну яких внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортним засобом заподіяна шкода,
цивільно-правову відповідальність за
яку несе власник цього транспортного
засобу; забезпечений транспортний
засіб - наземний транспортний засіб,
зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, залежно від умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах;

Обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

На момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок
експлуатації автомобіля «Volkswagen»,
державний номер НОМЕР_2 була
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Провідна» за полісом
№АА/2671516.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За таких обставин, у зв?язку з настанням
страхового випадку - пошкодженням
ОСОБА_5 автомобіля «Chevrolet Lacetti»,
державний номер НОМЕР_1, у відповідача
виник обов'язок відшкодувати
останньому витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом,
вартість страхового відшкодування
власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti»,
державний номер НОМЕР_1 у розмірі 2 244,32
грн., було сплачено Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «АХА Страхування» на підставі
договору страхування.

Спеціальним законом, який
застосовується до спірних
правовідносин є Закон України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", частинами 1, 2 статті 34 якого
передбачено, що страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування та
протягом 10 робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду направити свого представника
(працівника, аварійного комісара або
експерта) на місце настання страхового
випадку та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків.

Відповідно до частини 36.2 статті 36
зазначеного Закону, якщо страховик,
здійснюючи страхове відшкодування, не
може оцінити її загальний розмір у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
виплата страхового відшкодування
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком. Страховик
має право здійснювати виплати без
проведення експертизи, якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна.

Зокрема, приймаючи до уваги Лист
Верховного Суду України "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 року, яким роз"яснено, що
визначаючи розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Тому визначення позивачем вартості
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний
номер НОМЕР_1, відповідно до акту
виконаних робіт №АМЛ-02705 від 22.12.2011 р. та
рахунку-фактури №АКК-003195 від 14.11.2011 р.
ТОВ «Автогарант АВ», - є правомірним.

Такої позиції дотримується і Вищий
господарський суд України у постанові
від 15.01.2013 р. у справі №5011-72/9778-2012.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду
на те, що позивач виплатив страхове
відшкодування власнику застрахованого
автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний
номер НОМЕР_1, у нього виникло право
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяну шкоду, тобто, у даному
випадку - до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна».

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

З полісу №АА/2671516, яким застраховано
цивільну відповідальність власника
транспортного засобу «Volkswagen»,
державний номер НОМЕР_2, вбачається, що
розмір франшизи за даним полісом
складає 500, 00 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що розмір страхового
відшкодування, яке зобов'язане
виплатити Приватне акціонерне
товариства «Страхова компанія
«Провідна» зменшується на розмір
франшизи 500,00 грн. та становить 1 744,32 грн.

У відповідності до ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, в розумінні ст. 27 Закону
України «Про страхування» та ч. 1 ст. 1191
Цивільного кодексу України до позивача
перейшло право вимоги у розмірі
виплаченого відшкодування, тобто в
розмірі 1 744,32 грн. за вирахуванням
франшизи.

Як вбачається із матеріалів справи,
11.07.2013 р. відповідачем отримана
регресна вимога позивача №224Г/АХА від
08.07.2013 р. на виплату страхового
відшкодування, що підтверджується,
зокрема, листом відповідача.

Як передбачено ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Чинним цивільним законодавством не
визначений строк виконання одним
страховиком зобов'язання по
відшкодуванню іншому страховику шкоди
в порядку регресу, однак, цей строк
пов'язаний з моментом пред'явлення
відповідною особою зворотної вимоги до
відповідача.

Такої позиції притримується і Вищий
господарський суд України в своїх
постановах від 06.12.2011 р. у справі №23/279
та від 28.02.2012 р. у справі №7/088-11.

За таких умов, в розумінні ст. 530
Цивільного кодексу України обов'язок
відповідача виплатити суму страхового
відшкодування у порядку регресу в
розмірі 1 744,32 грн. виник саме з моменту
отримання претензії та станом на день
звернення позивачем до суду настав.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

При цьому, відповідачем не надано суду
доказів перерахування коштів у якості
регресного відшкодування на суму 1 744,32
грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»
задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» (03049, м. Київ, пр-т.
Повітрофлотський, буд. 25,
ідентифікаційний код - 23510137), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8,
ідентифікаційний код - 20474912) 1 744 (одну
тисячу сімсот сорок чотири) грн. 32 коп. -
страхового відшкодування та 1 337 (одну
тисячу триста тридцять сім) грн. 20 коп. -
судового збору.

3. В іншій частині у задоволенні
позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 06.02.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.