КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа№ 910/3693/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача не з'явились

від відповідача-1 не з'явились

від відповідача-2 Пономарьова
І.В. - дов. б/н від 01.01.2014р.

від третьої особи

на стороні позивача не з'явились

від третьої особи

на стороні відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Древконтракт»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 12.09.2013р. (суддя
Полякова К.В.)

у справі №910/3693/13

за позовом Приватного
підприємства «Древконтракт»

(далі - ПП
«Древконтракт»)

до 1) Публічного
акціонерного товариства «Креді
Агріколь

Банк» (далі - ПАТ
«Креді Агріколь Банк»)

2) Товариства з
обмеженою відповідальністю

«АУЗ Факторинг»
(далі - ТОВ «АУЗ Факторинг»)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору,

на стороні позивача Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_6
(далі - СПД ОСОБА_6)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору,

на стороні відповідача Приватний
нотаріус Київського міського

нотаріального
округу ОСОБА_8

про визнання
недійсним договору про відступлення
права

вимоги та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.09.2013р. у справі №910/3693/13 в
задоволенні позову ПП «Древконтракт»
до ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ
«АУЗ Факторинг», за участю третіх осіб:
СПД ОСОБА_6 та Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, про визнання недійсним
договору про відступлення права вимоги
та зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено повністю.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким позов
задовольнити. В обґрунтування своїх
вимог зазначив, що судом першої
інстанції не взято до уваги, що
господарське зобов'язання на підставі
ч.2 ст.202 ГК України припиняється в разі
його розірвання або визнання недійсним
за рішенням суду. З огляду на те, що
рішенням господарського суду міста
Києва від 01.06.2010р. у справі №33/463
кредитний договір №112/05 від 26.12.2005р.
розірвано, зобов'язання, яке виникло на
підставі цього кредитного договору є
припиненим на підставі ч.2 ст.653 ЦК
України, ч.2 ст.202 ГК України з моменту
набрання законної сили згаданим
рішенням суду. За твердженнями
апелянта, з 10.06.2010р. (момент набрання
законної сили рішенням господарського
суду міста Києва від 01.06.2010р. у справі
№33/463) іпотека вважається припиненою на
підставі приписів ст.17 Закону України
«Про іпотеку». Таким чином, на думку
апелянта, укладення 05.10.2012р. між ПАТ
«Креді Агріколь Банк» та ТОВ «АУЗ
Факторинг» договору про відступлення
права вимоги за іпотечним договором є
незаконним та безпідставним, адже
укладений між ПАТ «Креді Агріколь
Банк» та ПП «Древконтракт» договір
іпотеки припинив свою дію тощо.

Представники апелянта, відповідача-1 та
третіх осіб в судове засідання не
з'явилися, хоча про час і місце розгляду
справи їх повідомлено належним чином,
про причини неявки суд не повідомили,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надіслали, отже апеляційний
господарський суд вважав за необхідне
справу розглянути за їх відсутності. В
попередньому судовому засіданні
апеляційної інстанції представник
позивача апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити, оскаржене ним
рішення скасувати з постановленням
нового про задоволення позову.
Натомість представник відповідача -1 в
попередньому судовому засідання
апеляційного суду доводи апеляційної
скарги заперечив як безпідставні й
просив рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні доводи скарги заперечив,
просив не брати їх до уваги, а відтак
рішення місцевого суду як законне та
обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника
відповідача-2, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню за
таких обставин.

Так, ПП «Древконтракт» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до ПАТ «Креді Агріколь Банк» та
ТОВ «АУЗ Факторинг», за участю третіх
осіб: СПД ОСОБА_6 та Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги від 05.10.2012р.
(далі - Договір про відступлення права
вимоги) та зобов'язання вчинити певні
дії. Заявлені позовні вимоги
обґрунтовано тим, що ПАТ «Креді
Агріколь Банк» уклало з ТОВ «АУЗ
Факторинг» оскаржуваний Договір про
відступлення права вимоги за договором
іпотеки від 23.01.2006р. (далі - Договір
іпотеки), на підставі якого передало
ТОВ «АУЗ Факторинг» право, яке фактично
ПАТ «Креді Агріколь Банк» вже не
належало тощо.

Суд першої інстанції, , заслухавши
пояснення представників відповідача-1
та відповідача-2, з'ясувавши фактичні
обставини, розглянувши подані
документи і матеріали, дійшов висновку
про безпідставність й
необґрунтованість позовних вимог,
відтак відмовив у їх задоволенні.

Так, відмовляючи в позові, місцевий суд
мотивував рішення тим, що оскільки
прострочена заборгованість за
кредитним договором №112/05-ю від 26.12.2005р.
(далі - Кредитний договір) СПД ОСОБА_6 не
погашена, то укладений на забезпечення
Кредитного договору Договір іпотеки
діє до повного виконання зобов'язання
боржником, тому ПАТ «Креді Агріколь
Банк» та ТОВ «АУЗ Факторинг» мали всі
підстави та права на укладення
Договору про відступлення права вимоги
за Договором іпотеки тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.12.2005р. між Акціонерним товариством
«Індустріально-експортний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Креді
Агріколь Банк», та СПД ОСОБА_6 укладено
Кредитний договір, за умовами якого
банк зобов'язався надати СПД ОСОБА_6
кредит, а СПД ОСОБА_6 - повернути кредит
в строк до 25.12.2009 р. та сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань СПД ОСОБА_6 за Кредитним
договором, 23.01.2006р. між позивачем, як
іпотекодавцем, та відповідачем-1, як
іпотекодержателем, укладено Договір
іпотеки, за умовами якого в іпотеку
передано нерухоме майно - комплекс
нежитлових будівель та споруд, які
знаходяться за адресою: Житомирська
область, м. Овруч, вул. Правди, 17 та
належать на праві власності позивачу.

05.10.2012р. між ПАТ «Креді Агріколь Банк»
та ТОВ «АУЗ Факторинг» укладено
Договір про відступлення права вимоги
за Договором іпотеки, згідно п.1.1. якого
ПАТ «Креді Агріколь Банк» уступив ТОВ
«АУЗ Факторинг» права первісного
іпотекодержателя, належні йому на
підставі Договору іпотеки в якості
забезпечення боржником своїх
зобов'язань за Кредитним договором
перед первісним іпотекодержателем.

Звернувшись з позовом про визнання
недійсним Договору про відступлення
права вимоги позивач обґрунтовував
наявністю судових рішень, якими
розірвано Кредитний договір та визнано
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис приватного нотаріусу
за Договором іпотеки.

Так, рішенням господарського суду
міста Києва від 01.06.2010р. у справі №33/463
задоволено позов Акціонерного
товариства «Індустріально-експортний
банк» до СПД ОСОБА_6 та з останнього
стягнуто основну заборгованість за
Кредитним договором, заборгованість зі
сплати відсотків за кредитом та
розірвано Кредитний договір.

Разом з тим, як встановлено місцевим
судом, на час розгляду даної справи ні
позивачем, ні іншими сторонами не
надано суду жодних доказів на
підтвердження факту виконання рішення
господарського суду міста Києва від
01.06.2010р. у справі №33/463 в частині
погашення в повному об'ємі кредиту та
відсотків.

Крім цього, рішенням господарського
суду Житомирської області від 05.09.2012р. у
справі №18/5007/790/12 скасовано вчинений на
підставі Договору іпотеки виконавчий
напис нотаріуса, запропоновано
звернути стягнення на предмет іпотеки
і за рахунок отриманих від реалізації
майна коштів задовольнити вимоги АТ
«Індустріально-експортний банк» на
загальну суму 3 695 362,56 грн.

До матеріалів справи позивачем також
долучено рішення господарського суду
Житомирської області від 27.03.2012р. у
справі №11/5007/10/12, яким ПП
«Древконтракт» відмовлено у
розірванні Договору іпотеки.

З огляду на встановлені судами у
вищенаведених рішеннях факти, позивач
просив визнати недійсним Договір про
відступлення права вимоги за Договором
іпотеки за відсутності у відповідачів
на момент його підписання прав на
укладення такого договору. За
твердженнями позивача, Договір іпотеки
припинено з 11.06.2010р. (момент набрання
законної сили рішенням господарського
суду міста Києва від 01.06.2010р. у справі
№33/463) у зв'язку з припиненням основного
зобов'язання внаслідок розірвання в
судовому порядку Кредитного договору.

Такі доводи позивача є безпідставними
та необґрунтованими обставинами та
доказами, що містяться в справі, а також
вимогами чинного законодавства.

Так, у разі зміни або розірвання
договору зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни (ч.3 ст.653 ЦК України).

Положеннями Кредитного договору (п.8.6.)
встановлено, що договір вступає в силу
з моменту його підписання і діє до
повного погашення кредиту, сплати
відсотків, оплати обслуговування
кредитної лінії, можливих штрафних
санкцій і до повного виконання усіх
умов договору.

Сторони договору мають право на
підставі ст.6 ЦК України врегулювати в
договорі свої відносини, які не
врегульовані актами законодавства, а
також відступити від актів цивільного
законодавства та врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

В силу приписів ст.629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України
«Про іпотеку» іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Договір діє до виконання основного
зобов'язання в повному обсязі або до
припинення права іпотеки з інших
передбачених діючим законодавством
підстав (п.п.6.1., 7.2. Договору іпотеки).
Іпотека за цим договором припиняється
на передбачених ст.17 Закону України
«Про іпотеку» підставах, однією з яких
є припинення іпотеки в разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору.

Оскільки на момент розгляду даної
справи вимоги по основному
зобов'язанню не виконано,
заборгованість за Кредитним договором
не погашено, апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що згідно ст.ст.6,
629, ч.3 ст.653 ЦК України, п.8.6. Кредитного
договору Договір іпотеки є діючим.

Факти, які встановлено рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони (ч. 2 ст. 35 ГПК
України).

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Житомирської
області від 27.03.2012р. у справі №11/5007/10/12
ПП «Древконтракт» відмовлено у
розірванні Договору іпотеки.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 07.08.2013р.,
ухваленою за результатами розгляду
апеляційної скарги ТОВ «АУЗ
Факторинг», з мотивувальної частини
рішення господарського суду
Житомирської області від 27.03.2013р. у
справі №11/5007/10/12 виключено наступні два
абзаци: «Так як кредитний договір
№112/05-ю від 26.12.2005 року, укладений між АТ
«Індустріально-експортний банк» та
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_6 припинився внаслідок його
розірвання в судовому порядку, то після
набрання судовим рішенням чинності
припинилися і договори, які укладалися
на його забезпечення.

Припинення права іпотеки зумовлює
внесення відповідних записів про
включення відомостей про обтяження
нерухомого майна іпотекою до
Державного реєстру іпотек».

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.11.2013р. у справі №11/5007/10/12
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 07.08.2013р.
залишено без змін. Одночасно зазначено,
що незважаючи на те, що Кредитний
договір і був розірваним в судовому
порядку, він припинить свою дію лише
після повного виконання рішення
господарського суду міста Києва від
01.06.2010р. у справі №33/463 в частині
стягнення заборгованості по кредиту, в
зв'язку з чим договори, укладені на
забезпечення виконання Кредитного
договору, залишаються чинними до
моменту виконання основного
зобов'язання.

Таким чином, беручи до уваги позицію
Вищого господарського суду України та
норми цивільного законодавства
України, твердження апелянта про те, що
Договір іпотеки є припиненим в зв'язку
з розірванням Кредитного договору не
заслуговують на увагу, доводи апелянта
по суті скарги, як безпідставні й
необґрунтовані не заслуговують на
увагу, оскільки не підтверджуються
жодними доказами по справі й не
спростовують викладених в судовому
рішенні висновків.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що оскаржене в даній справі
судове рішення відповідає обставинам
справи, зібранім по справі доказам та
вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Древконтракт» залишити
без задоволення, рішення
господарського суду міста Києва від
12.09.2013р. у справі №910/3693/13 - без змін.

Матеріали справи №910/3693/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
С.О. Алданова

Н.М. Коршун