ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2014 р.
Справа № 914/98/14

За позовом: Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма «Триада»,
м. Рівне

до відповідача: Приватного
підприємства «Галицькі барви», м. Львів

про стягнення 37 020, 36 грн.

Суддя Мороз Н.В

При секретарі Н.Кривці

Представники:

Від позивача: Наулік О. І.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано товариством
з обмеженою відповідальністю фірма
«Триада», м. Рівне до відповідача-
приватного підприємства «Галицькі
барви», м. Львів про стягнення 37 020, 36
грн.

Розглянувши матеріали справи, суд
визнав їх достатніми для прийняття
заяви до розгляду і ухвалою від 16.01.2014 р.
призначив розгляд справи на 28.01.2014 р.

Для об»єктивного та
всестороннього вирішення спору,
розгляд справи відкладався ухвалою
суду з причин, викладених у відповідній
ухвалі.

07.02.2014р. представник позивача в
судове засідання з"явився, позовні
вимоги підтримав повністю. Вимоги
ухвали суду від 28.01.2014р. виконав
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, хоча належним
чином був повідомлений про час і місце
судового засідання, вимог ухвал суду
від 16.01.2014р. та 28.01.2014р. не виконав.
Відтак, суд вважає за доцільне
розглянути справу без участі
відповідача або його представника та
за відсутності його відзиву на позов, в
порядку ст.75 ГПК України, за наявними у
справі доказами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, оцінивши подані
докази в їх сукупності, суд встановив:

Згідно ст. 509 ЦК України,
зобов"язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов"язання
вчинити на користь другої сторони
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов"язку.

Однією з підстав виникнення
зобов"язань, згідно ст.11 ЦК України,
зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до укладеного
договору поставки № ДГ-0000017 від 13.03.2012р.,
позивач (постачальник) зобов"язувався
передати у власність відповідача
(покупця) товар -щебеневу продукцію в
кількості, асортименті та за ціною
продажу, визначених у накладних за
кожну партію товару- а відповідач
зобов"язувався прийняти товар та
оплатити його вартість за ціною
вказаних у накладних та на умовах
даного договору.

Згідно п.1.7 договору, передача
товару по кількості проводиться згідно
накладних. Датою отримання товару є
дата, що зазначена в кожній окремій
накладній на приймання-передачу товару
відповідного асортименту та кількості.

В силу п. 1.8, право власності на
товар переходить до покупця з моменту
його фактичного отримання, або
отримання накладних на
приймання-передачу товару.

Порядок розрахунків визначено п.2
договору поставки, а саме шляхом
перерахування покупцем грошових
коштів протягом десяти банківських
днів з дати поставки партії товару на
поточний рахунок постачальника.

При наявності боргу покупця за
отриманий товар всі наступні платежі
(незалежно від призначення платежу,
вказаного в платіжному дорученні), які
ним здійснюються по даному договору на
поточний рахунок постачальника,
зараховуються в рахунок погашення
цього боргу (п.2.5).

Як вбачається з матеріалів
справи, за відповідачем числиться
заборгованість перед позивачем в сумі
37020,36 грн., що підтверджується
видатковими накладними, банківськими
виписками, розрахунком ціни позову (в
матеріалах справи). Дана сума також
підтверджується підписаним сторонами
актом звірки розрахунків станом на
01.01.2014р. та довідкою позивача №19 від
06.02.2014р. про стан заборгованості
відповідача. Доказів зворотнього суду
не надано.

З метою врегулювання спору в
добровільному порядку, позивачем на
адресу відповідача направлялась
претензія №50 від 16.10.2013р. з вимогою
погашення заборгованості, яка залишена
без відповіді і задоволення.

Стаття 598 ЦК України вказує на те,
що зобов"язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України та
ст.193 ГК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином згідно
умов договору та актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до приписів ст. 599
ЦК України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми
процесуального закону спрямовані на
реалізацію статті 4-3 ГПК України.
Згідно з положеннями цієї статті
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов
висновку про те, що відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань, а відтак, позовні вимоги
підлягають до задоволення.

З огляду на те, що спір виник з
вини відповідача, судові витрати,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 598, 599, 629
ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст. 43, 32,
33, 38, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного
підприємства «Галицькі барви», м.
Львів, вул. Суботівська,2/23 () на користь товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«Триада», м. Рівне ()- 37020,36
грн. боргу, 1720,50 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Рішення складено 08.02.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.