ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.Справа №
5016/2485/2012(7/108)Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Журавльов О.О., Лавренюк О.Т.,

(склад судової колегії згідно
розпорядження голови суду від 13.01.2014 р.
№34)

при секретарі судового засідання:
Селиверстовій М.В.,

представники сторін не з'явились в
судове засідання,

про час, дату та місце судового
засідання повідомлені належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу
Дочірньої компанії „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України"

на ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 18 грудня 2013
року про надання розстрочки виконання
рішення

по справі № 5016/2485/2012(7/108)

за позовом Дочірньої компанії „Газ
України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства
„Миколаївська теплоелектроцентраль"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 13.08.2013 року
(суддя Васильєва Л.І.) в задоволенні
позову Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" до Публічного
акціонерного товариства "Миколаївська
теплоелектроцентраль" про стягнення
5165929,60 грн. відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.10.2013 року
апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України"
задоволено частково, рішення
господарського суду Миколаївської
області від 13 серпня 2013 року у справі
№5016/2485/2012(7/108) скасовано, викладено
резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

„Провадження у справі в частині
стягнення з ПАТ "Миколаївська
теплоелектроцентраль" основної
заборгованості за поставлений
природний газ в розмірі 4250187,17 грн.
припинити.

Позовні вимоги Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України"
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Миколаївська
теплоелектроцентраль" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 165 791,30 грн. пені, 308
813,22 грн. - 3% річних, 232844,73 грн. -
інфляційних збитків, 13 595,23 грн.
судового збору. В решті позовних вимог
відмовити."

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Миколаївська
теплоелектроцентраль" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 2561,60 грн. судового
збору за апеляційний розгляд.

Доручено господарському суду
Миколаївської області видати
відповідні накази із зазначенням
реквізитів сторін.

05.11.2013 року на виконання постанови
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.10.2013 року стягувачу видано
відповідні накази господарського суду
Миколаївської області. 02.12.2013 року
Державною виконавчою службою відкрито
виконавче провадження по виконанню
вказаних наказів.

09.12.2013 року ПАТ „Миколаївська
теплоелектроцентраль" звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з заявою про розстрочення
виконання рішення суду, в якій просило
розстрочити в порядку, передбаченому
ст.121 ГПК України, виконання постанови
ОАГС від 24.10.2013р. по даній справі на 3
роки згідно графіку, викладеного у
заяві:

починаючи з січня 2013 року по жовтень 2013
року рівними частинами в розмірі 10 000
грн., та у листопаді та грудні 2013 року по
70174,08 грн.,

починаючи з січня 2014 року по жовтень 2014
року рівними частинами в розмірі 10 000
грн., та у листопаді та грудні 2014 року по
70174,08 грн.,

починаючи з січня 2015 року по жовтень 2015
року рівними частинами в розмірі 10 000
грн., та у листопаді та грудні 2015 року по
70174,08 грн.

В обґрунтування заяви боржник
посилається на те, що товариство
перебуває у край тяжкому
матеріальному становищі, яке зумовлено
економічною необґрунтованістю
діючого тарифу на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії для населення (останній раз
тарифи затверджувались в 2010р.), в свою
чергу закупівельні ціни на газ
неодноразово збільшувались. Зазначає,
що за результатами фінансових
показників за 9 місяців 2013р. товариство
зазнало збитків на 15 млн. 575 тисяч грн.
Вказує, що заборгованість товариства
виникла внаслідок відсутності
субвенцій з державного бюджету на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах, що в свою чергу зменшує
ступінь вини боржника. У зв'язку з
викладеним, просить розстрочити
виконання постанови Одеського
апеляційного господарського суду у
справі №5016/2485/2012(7/108) від 24.10.2013р. на 3
роки.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 18.12.2013 року.
(суддя Васильєва Л.І.) заяву Дочірньої
компанії „Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" задоволено частково,
розстрочено виконання постанови
Одеського апеляційного господарського
суду у справі №5016/2485/2012 (7/108) від 24.10.2013р.
за наступним графіком:

- січень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- лютий 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- березень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- квітень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- травень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- червень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- липень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- серпень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- вересень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- жовтень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- листопад 2014р. - в сумі 210 522,24 грн.

- грудень 2014р. - в сумі 210 522,24 грн.

При винесенні ухвали суд першої
інстанції врахував складний
фінансовий стан боржника, той факт, що
грошове зобов'язання по сплаті
вартості отриманого газу боржником
виконане у повному обсязі, а судове
рішення стосується стягнення пені,
інфляційних втрат, 3% річних та судових
витрат стягувача.

Також суд дійшов висновків, що фактично
вина боржника в простроченні
грошового зобов'язання перед
стягувачем пов'язана з збитковістю
тарифів на постачання теплоносіїв та
відсутністю сучасних дотаційних
напрямів у покритті збитків
підприємства, а в матеріалах справи
відсутні докази понесення стягувачем
значних негативних наслідків через
порушення боржником його грошових
зобов'язань.

При цьому, суд виходив з наявності
обставин виняткового характеру, а саме
з суспільно-соціальної значимості
діяльності боржника в забезпеченні
теплоносіями шкіл, дошкільних
закладів, установ і організацій, що
фінансуються з державного бюджету,
житлових будинків, особливо в зимовий
період, а також приймав до уваги те, що
боржник тривалий час знаходився в
процедурі банкрутства (до березня 2012
року), наданий ним звіт про фінансові
результати за 9 місяців 2013 року
свідчить про скрутне фінансове
становище.

Враховуючі матеріальні інтереси
стягувача, суд вирішив, що розстрочка
виконання рішення на строк в 3 роки є
надмірною, та з огляду на перелічені
вище обставини надав розстрочку на 1
рік: з січня по жовтень 2014 року по 30000
грн. щомісяця, листопад-грудень 2014 року
по 210522,24 грн.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду першої інстанції,
Дочірня компанія „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" звернулась до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить її скасувати та відмовити у
задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства
„Миколаївська теплоелектроцентраль"
про розстрочення виконання постанови
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.10.2013 року по даній справі,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, які суд
визнав доведеними, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначав, що суд
першої інстанції не врахував інтереси
позивача ДК „Газ України" НАК
„Нафтогаз України", а врахував
інтереси лише боржника.

Також апелянт обґрунтовував
апеляційну скаргу тим, що боржник є
підприємством, яке здійснює
підприємницьку діяльність та володіє
обіговими коштами та активами, на які
може бути накладене стягнення, таким
чином, обставини, які ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, відсутні.

Скаржник вважає, що обставини, які суд
першої інстанції визнав такими, що
ускладнюють виконання рішення, не є
виключними, оскільки тяжке фінансове
становище відповідача утворилось
внаслідок його власної господарської
діяльності, а не в силу якихось
об'єктивних, незалежних від
відповідача обставин.

Апелянт наголошував, що надання
відстрочки на підставі тяжкого
фінансового стану відповідача не може
вважатися підставою для застосування
положень ст.121 ГПК України, адже,
враховуючи положення ч.1 ст.625 ЦК
України, відповідач у випадку
порушення грошового зобов'язання не
може посилатися на неможливість його
виконання.

Крім того, скаржник зазначав, що через
несплату коштів боржниками, в тому
числі і ПАТ „Миколаївська
теплоелектроцентраль", стягувач не
повною мірою розраховується із НАК
„Нафтогаз України", що в свою чергу,
погіршує розрахункову дисципліну за
імпортований природний газ та веде до
зменшення податкових надходжень до
Державного бюджету України.

При цьому, ДК „Газ України" звертав
увагу, що з моменту винесення судом
постанови у жовтні 2013 року і до цього
часу боржником не здійснено жодної
оплати в рахунок виконання рішення
суду.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином.

На адресу суду надійшла телеграма від
представника позивача ДК „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" про неможливість
явки представника в судове засідання, з
клопотанням до суду розглядати справу
за наявними у ній матеріалами, вимоги
апеляційної скарги підтримані в
повному обсязі.

Представником відповідача Публічного
акціонерного товариства
„Миколаївська теплоелектроцентраль"
направлено на адресу суду заперечення
на апеляційну скаргу, в якому
представник просить залишити ухвалу
суду без змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутністю представників сторін в
судовому засіданні за наявними
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши представників сторін,
апеляційний господарський суд дійшов
до висновків про відсутність підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваної ухвали
господарського суду Миколаївської
області, виходячи з такого.

Як вже зазначалося вище, постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.10.2013 року апеляційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" задоволено
частково, рішення господарського суду
Миколаївської області від 13 серпня 2013
року у справі №5016/2485/2012(7/108) скасовано,
викладено резолютивну частину рішення
в наступній редакції: „Провадження у
справі в частині стягнення з ПАТ
"Миколаївська теплоелектроцентраль"
основної заборгованості за
поставлений природний газ в розмірі
4250187,17 грн. припинити. Позовні вимоги
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" задовольнити
частково. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Миколаївська
теплоелектроцентраль" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 165 791,30 грн. пені, 308
813,22 грн.- 3% річних, 232844,73 грн. -
інфляційних збитків, 13 595,23 грн.
судового збору. В решті позовних вимог
відмовити." Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Миколаївська
теплоелектроцентраль" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 2561,60 грн. (дві тисячі
п'ятсот шістдесят одна грн. шістдесят
коп.) судового збору за апеляційний
розгляд.

05.11.2013 року на виконання постанови
Одеського апеляційного господарського
суду від 24.10.2013 року стягувачу видано
відповідні накази господарського суду
Миколаївської області. 02.12.2013 року
Державною виконавчою службою відкрито
виконавче провадження по виконанню
вказаних наказів.

09.12.2013 року ПАТ „Миколаївська
теплоелектроцентраль" звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з заявою про розстрочення
виконання рішення суду, в якій просило
розстрочити в порядку, передбаченому
ст.121 ГПК України, виконання постанови
ОАГС від 24.10.2013р. по даній справі на 3
роки згідно графіку, викладеного у
заяві:

починаючи з січня 2013 року по жовтень 2013
року рівними частинами в розмірі 10 000
грн., та у листопаді та грудні 2013 року по
70174,08 грн.,

починаючи з січня 2014 року по жовтень 2014
року рівними частинами в розмірі 10 000
грн., та у листопаді та грудні 2014 року по
70174,08 грн.,

починаючи з січня 2015 року по жовтень 2015
року рівними частинами в розмірі 10 000
грн., та у листопаді та грудні 2015 року по
70174,08 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 18.12.2013 року.
(суддя Васильєва Л.І.) заяву Дочірньої
компанії „Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" задоволено частково,
розстрочено виконання постанови
Одеського апеляційного господарського
суду у справі №5016/2485/2012 (7/108) від 24.10.2013р.
за наступним графіком:

- січень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- лютий 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- березень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- квітень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- травень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- червень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- липень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- серпень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- вересень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- жовтень 2014р. - в сумі 30 000,00 грн.

- листопад 2014р. - в сумі 210 522,24 грн.

- грудень 2014р. - в сумі 210 522,24 грн.

Відповідно до вимог ст.121 ГПК України
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання. Про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, ухвали, постанови, зміну
способу та порядку їх виконання
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку.

Слід мати на увазі, що ГПК не визначає
переліку обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання. Тому суд
оцінює докази, що підтверджують
зазначені обставини, за правилами ст. 43
ГПК. За наявності обставин, які
ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, господарський суд
має право, зокрема, розстрочити
виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому, слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, стосовно юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 „Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України».

Виходячи із наведеного, законодавець у
будь-якому випадку пов'язує
розстрочення виконання судового
рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Дослідивши матеріали справи, та
проаналізувавши викладені обставини,
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про можливість та
доцільність надання ПАТ „Миколаївська
теплоелектроцентраль" розстрочки
виконання постанови в даній справі з
метою спрямування заявником до грудня
2014 року отриманих ним від своєї
господарської діяльності грошових
коштів на погашення заборгованості, що
виникла перед Дочірньою компанією
„Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України".

Судова колегія цілком погоджується з
переліком обставин, які враховані
судом першої інстанції у якості
підстав для надання розстрочки
боржнику та вважає, що вони
відповідають вимогам постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. № 9 „Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», а саме те, що грошове
зобов'язання по сплаті вартості
отриманого газу боржником виконане у
повному обсязі, а судове рішення
стосується стягнення пені, інфляційних
втрат, 3% річних та судових витрат
стягувача, фактично вина боржника в
простроченні грошового зобов'язання
перед стягувачем пов'язана з
збитковістю тарифів на постачання
теплоносіїв та відсутністю сучасних
дотаційних напрямів у покритті збитків
підприємства, а в матеріалах справи
відсутні докази понесення стягувачем
значних негативних наслідків через
порушення боржником його грошових
зобов'язань.

При цьому, суд першої інстанції
правильно виходив з наявності обставин
виняткового характеру, а саме з
суспільно-соціальної значимості
діяльності боржника в забезпеченні
теплоносіями шкіл, дошкільних
закладів, установ і організацій, що
фінансуються з державного бюджету,
житлових будинків, особливо в зимовий
період, а також приймав до уваги те, що
боржник тривалий час знаходився в
процедурі банкрутства(до березня 2012
року), наданий ним звіт про фінансові
результати за 9 місяців 2013 року
свідчить про скрутне фінансове
становище.

Судова колегія вважає вірними та
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції про те, що, оскільки грошове
зобов'язання боржника по сплаті
основного боргу погашене, а судове
рішення стосується лише стягнення
пені, інфляційних втрат, 3% річних та
судових витрат стягувача, при цьому,
стягувач не поніс значні негативні
збитки через порушення зобов'язань
боржником, тому заява про надання
розстрочки боржнику підлягає
частковому задоволенню.

Апеляційний суд відхиляє доводи
апеляційної скарги про те, що можливе
накладення стягнення на обігові кошти
та активи боржника, оскільки це може
призвести до погіршення фінансового
стану підприємства та нездатності
продовжувати фінансове забезпечення
діяльності, та, як наслідок, до
неплатоспроможності державного
підприємства в цілому та невиконанню
цього рішення у даній справі.

Що ж стосується посилань скаржника на
те, що через несплату коштів ПАТ
„Миколаївська теплоелектроцентраль",
стягувач не повною мірою
розраховується із НАК „Нафтогаз
України", що в свою чергу, погіршує
розрахункову дисципліну за
імпортований природний газ та веде до
зменшення податкових надходжень до
Державного бюджету України, то судом
першої інстанції об'єктивно визначено
строк розстрочки виконання рішення на 1
рік рівними частинами, а не на 3 роки, як
просив заявник, що відповідає захисту
інтересів обох сторін у справі.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції, здійснивши оцінку обставин,
якими відповідач обґрунтовував заяву
про розстрочку виконання постанови
суду, у відповідності з вимогами ст. 43
ГПК України, правильно застосував
процесуальний закон, що регулює спірні
правовідносини, а тому дійшов
правильних висновків про наявність
правових підстав для надання
розстрочки виконання рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія дійшла висновків про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги Дочірньої компанії
„Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України", та скасування оскаржуваної
ухвали господарського суду
Миколаївської області від 18.12.2013 року.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103- 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
„Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 18 грудня 2013
року про надання розстрочки виконання
рішення по справі № 5016/2485/2012(7/108)
залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 30
січня 2014року.

Головуючий суддя
А.І. Ярош

Суддя
О.О. Журавльов

Суддя
О.Т. Лавренюк