КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р. Справа№ 5/006-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання
Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Онищенко І.П. - дов. від
17.01.2014 року № 10/10

від відповідача: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Підприємства „Березаньтепломережа" на
ухвалу господарського суду Київської
області від 20.08.2013 року

у справі № 5/006-12 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Дочірньої компанії „Газ
України" Національної акціонерної
компанії „Нафтогаз України" (м. Київ)

до Підприємства „Березаньтепломережа"
(м. Березань Київської області)

про стягнення 1 156 824 грн. 02 коп.

ВСТАНОВИВ:

27.04.2012 року рішенням господарського
суду Київської області було частково
задоволено позовні вимоги Дочірньої
компанії „Газ України" Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" до Підприємства
„Березаньтепломережа" та стягнуто з
відповідача на користь позивача 1 005 920
грн. 43 коп. заборгованості, 78 477 грн. 89
коп. пені, 20 090 грн. 85 коп. 3% річних та 22 089
грн. 78 коп. витрат по сплаті судового
збору. В решті позову було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.06.2012 року
було задоволено апеляційну скаргу ДК
„Газ України" НАК „Нафтогаз України",
рішення господарського суду Київської
області було скасовано в частині
відмови в позові, а в решті рішення було
залишено без змін. Київський
апеляційний господарський суд виклав
резолютивну частину рішення в
редакції, якою позов задовольнив
повністю, стягнув з Підприємства
„Березаньтепломережа" на користь ДК
„Газ України" НАК „Нафтогаз України" 1
005 920 грн. 43 грн. заборгованості, 30 490 грн.
04 коп. 3% річних, 78 477 грн. 89 коп. пені, 41 935
грн. 66 коп. інфляційних втрат, 23 136 грн. 48
коп. витрат по сплаті судового збору за
подання позовної заяви та 804 грн. 75 коп.
витрат по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги.

12.07.2012 року господарський суд Київської
області видав наказ.

31.05.2013 року Підприємство
„Березаньтепломережа" звернулося до
господарського суду Київської області
з заявою про визнання судового наказу
господарського суду Київської області
таким, що не підлягає виконанню в
частині 30 490 грн. 04 коп. - 3% річних, 78 477
грн. 89 коп. - пені, 41 935 грн. 66 коп. -
інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.08.2013 року № 5/006-13
господарський суд Київської області
відмовив в задоволенні заяви
Підприємства „Березаньтепломережа"
про визнання наказу господарського
суду від 12.07.2012 року у справі № 5/006-12
таким, що частково не підлягає
виконанню.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду
Підприємство „Березаньтепломережа" до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Київської області від 20.08.2013 року №
5/006-13 та постановити нову постанову
якою задовольнити заяву в повному
обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014 року
апеляційна скарга відповідача була
прийнята до провадження та призначено
розгляд справи № 5/006-12 у судовому
засіданні за участю представників
сторін.

В судове засідання 28.01.2014 року з'явився
представник відповідача, повноваження
якого не були підтверджені чинною
довіреністю. Після обговорення судова
колегія дійшла висновку, що враховуючи
обмежений строк розгляду апеляційної
скарги на ухвали місцевих
господарських судів, неявка
повноважних представників відповідача
не перешкоджає розгляду апеляційної
скарги по суті.

В судовому засіданні 28.01.2014 представник
позивача проти вимог апеляційної
скарги заперечував.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши застосування
норм матеріального та процесуального
права судом першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а ухвала місцевого
господарського суду має бути залишена
без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Закону
України „Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" від 12.05.2011
року № 3319-VI на умовах, визначених цим
Законом, підлягає списанню
заборгованість за природний газ (у тому
числі реструктуризована) підприємств,
що виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію, у тому
числі ліквідованих підприємств,
суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
за регульованим тарифом, Національної
акціонерної компанії „Нафтогаз
України" та її дочірніх підприємств ДК
„Газ України", ДК „Укртрансгаз", ДК
„Укргазвидобування", ДАТ
„Чорноморнафтогаз", що обліковувалася
станом на 1 січня 2010 року і не сплачена
станом на дату набрання чинності цим
Законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
та постанови апеляційного
господарського суду від 20.06.2012 року
предметом розгляду даної справи була
заборгованість за період жовтня -
грудня 2010 року.

Таким чином дія вищезазначеного закону
не розповсюджується на спірну
заборгованість з оплати поставленого
природного газу.

Крім того п. 2.2 ст. 2 Закону України „Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" визначалося, що
заборгованість (у тому числі
встановлена судовими рішеннями) з пені,
штрафних та фінансових санкцій (три
відсотки річних та індекс інфляції),
які нараховані підприємствам,
визначеним у статті 1 цього Закону, на
заборгованість за природний газ,
спожитий ними у період з 1 січня 1997 року
по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом
на дату набрання чинності цим Законом.

ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз
України" було заявлено до стягнення та
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.06.2012 року
задоволено позовні вимоги про
стягнення пені у розмірі 78 477 грн. 89 коп.
за період з 01.08.2011 року по 01.02.2012 року,
інфляційні втрати у розмірі 41 935 грн. 66
коп. за період з грудня 2010 року по
грудень 2011 року, 3% річних у розмірі 30 490
грн. 04 коп. за період з 21.11.2010 року по
01.02.2012 року.

Враховуючи вимоги п. 2.2 ст. 2 Закону
України „Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" із
задоволених позовних вимог списані
могли бути втрати від інфляції у
розмірі 1 320 грн. 85 коп. за грудень 2010
року та 3% річних у розмірі 565 грн. 04 коп.
за період з 21.11.2010 року по 31.12.2010 року.

П. 5 Порядку списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.08.2011 року № 894
визначено, що учасники процедури
списання, крім тих, що зазначені у
пункті 4 цього Порядку, списують
заборгованість за природний газ в
узгоджених сумах, що обліковуються в їх
бухгалтерському обліку та
підтверджуються актом звіряння
заборгованості, який включає загальний
обсяг заборгованості та обсяг
заборгованості, яку передбачається
списати. При цьому списання
заборгованості учасниками процедури
списання, яким належить 50 і більше
відсотків акцій (часток, паїв) у
статутних капіталах господарських
товариств, частка держави в яких
становить 100 відсотків, здійснюється за
погодженням з органами, уповноваженими
управляти такими учасниками.

Далі, згідно п. 6 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію для списання
заборгованості кожен учасник
процедури списання утворює комісію з
питань списання заборгованості, до
складу якої обов'язково входить
керівник такого учасника як голова
комісії та головний бухгалтер і яка
визначає обсяг заборгованості, що
підлягає списанню, у розрізі
контрагентів.

Списання заборгованості проводиться
на підставі протоколів зазначеної
комісії, затверджених її головою. Датою
списання заборгованості є дата
затвердження протоколу.

При цьому згідно п. 8 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію учасники процедури
списання подають протягом 10 днів після
затвердження зазначеного в пункті 6
цього Порядку протоколу, але не пізніше
31.12.2011 року кредиторам інформацію про
суми списаної заборгованості (основної
суми заборгованості, пені, штрафних та
фінансових санкцій) в розрізі
договорів щодо постачання природного
газу, а також видів заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач не подав суду доказів
складання акту звіряння
заборгованості з позивачем, який
включає загальний обсяг
заборгованості та обсяг
заборгованості, яку передбачається
списати (п. 5 Порядку).

Відповідачем було подано лише
протоколів зазначеної комісії з питань
списання заборгованості (п. 6 Порядку),
затверджений 08.02.2012 року, та який не був
поданий позивачу до 31.12.2011 року, як це
передбачено п. 8 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію.

Таким чином колегія суддів
апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що відповідачем
не було дотримано Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом.

Господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Так як колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що відповідачем не було дотримано
Порядку списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію, то
його заява про визнання судового
наказу таким, що не підлягає виконанню
задоволенню не підлягає.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
відповідача, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду першої інстанції,
а тому відсутні підстави для
скасування ухвали господарського суду.

Колегія суддів вважає, що
господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, належним чином дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку та
прийняв законну та обґрунтовану ухвалу
у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
а тому ухвала підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Так як відповідач не виконав вимог
ухвали апеляційного господарського
суду від 14.01.2014 року та не надав суду
оригінал платіжного доручення про
сплату судового збору, то з нього
підлягає стягненню 536 грн. 50 коп.
судового збору за розгляд апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 117 ГПК
України Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства
„Березаньтепломережа" на ухвалу
господарського суду Київської області
від 20.08.2013 року по справі № 5/006-12 на по
справі № 5/006-12 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Київської області від 20.08.2013 року по
справі № 5/006-12 на по справі № 5/006-12
залишити без змін.

3. Стягнути з Підприємства
„Березаньтепломережа" (07540, Київська
область, місто Березань, вулиця Фрунзе,
20, п/р № 008 у АБ „Київська Русь",
МФО 319092, ідентифікаційний код 20615577) в
доход Державного бюджету України 536
(п'ятсот тридцять шість) грн. 50 коп.
судового збору за розгляд апеляційної
скарги.

4. Видачу виконавчих документів
доручити господарському суду
Київської області.

5. Справу № 5/006-12 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Повний текст постанови
підписано__29.01.2014 р.__

Головуючий суддя
О.М. Гаврилюк

Судді
О.М. Коротун

А.Г. Майданевич