КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р. Справа№ 910/23467/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Іващенко О.В., довіреність
№91/2013/11/27-1 від 27.11.2013р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

публічного акціонерного товариства
«Київенерго»

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 року

у справі №910/23467/13 (суддя Головіна К.І.)

за позовом публічного акціонерного
товариства «Київенерго»

до комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва

про стягнення заборгованості в розмірі
100 426,63 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 року у справі №910/23467/13
позову заяву №93/21/9372 від 26.11.2013 року ПАТ
«Київенерго» з доданими до неї
документами повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
05.12.2013 року у справі №910/23467/13 та
передати справу на розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.12.2013 року
апеляційну скаргу ПАТ «Київенерго»
прийнято до провадження та призначено
її до розгляду в судовому засіданні
13.01.2013 року за участю уповноважених
представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 13.01.2013 року надав пояснення,
якими підтримав доводи викладені в
скарзі та просив апеляційну скаргу
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання 13.01.2013 року не з'явився, про
причини неявки колегію суддів
апеляційної інстанції не повідомив,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а отже наявні підстави щодо
можливості розгляду справи за
відсутності його представника.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
«Київенерго» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва про
стягнення заборгованості в розмірі 100
426,63 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 року вищезазначену
позовну заяву повернуто на підставі п. 6
ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України, виходячи з того, що
наданий позивачем опис вкладення про
відправку поштового відправлення не
містить доказів відправки додатків до
позовної заяви №93/21/9372 від 26.11.2013 року,
оскільки в ньому зазначено кількість
предметів «1», а перелік направлених
додатків відсутній.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
викладеного в оскаржуваній ухвалі,
вважає його помилковим, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують, зокрема, відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з п. 19 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку» від 05.03.2009 року №270 внутрішні
поштові відправлення з оголошеною
цінністю можуть прийматися для
пересилання з описом вкладення та/або з
післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил надання
послуг поштового зв'язку № 270 у разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

Таким чином, опис вкладення - це
документ, який складається під час
відправлення кореспонденції,
перевірка відповідності якого
здійснюється працівником поштового
зв'язку, а наявність на описі вкладення
календарного штемпеля поштового
відділення з номером поштового
відправлення є доказами відправлення
такого листа.

На підтвердження виконання вимог ст.
ст. 56, 57 Господарського процесуального
кодексу України в частині направлення
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів, позивачем
надано належним чином завірені копії
опису вкладення у цінний лист, копію
квитанції від 02.12.2013 року №3399 та список
цінних листів, чим підтверджується
факт відправлення відповідачу копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України у
випадку сумніву в їх вірогідності чи
дійшовши висновку про недостатність
таких доказів, суду надано право
витребувати додаткові докази. Тому в
такому випадку місцевий суд не мав
законних підстав для повернення
позовної заяви без розгляду.

Таким чином, враховуючи вище викладене,
колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
не надано доказів надсилання
відповідачеві доданих до позовної
заяви документів, оскільки відповідно
до п. 61 Правил надання послуг поштового
зв'язку № 270 на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися, крім того в наданому
позивачем опису вкладенні чітко
зазначається: «Позовна заява від 26.11.2013
№ 93/219372 про стягнення заборгованості
за спожиту теплову енергію з
додатками».

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що ухвала
господарського суду міста Києва від
05.02.2013 року у справі №910/23467/13 прийнята з
невірним застосуванням ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України та має бути скасована.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 22.05.2013 року у справі
№05-5-72/3468.

Згідно із ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є неправильне застосування норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Згідно із ч.7 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України, у
випадках скасування апеляційною
інстанцією ухвал про відмову у
прийнятті позовної заяви або заяви про
порушення справи про банкрутство, про
повернення позовної заяви або заяви
про порушення справи про банкрутство,
зупинення провадження у справі,
припинення провадження у справі, про
залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи
про банкрутство без розгляду справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що ухвала
господарського суду міста Києва від
05.12.2013 року у справі №910/23467/13 підлягає
скасуванню, а справа передається на
розгляд до господарського суду міста
Києва.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суд
апеляційної інстанції розподіляє
судові витрати.

Відповідно до п. 4.8. постанови пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 року «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України з
передачею справи на розгляд суду
першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
апеляційної скарги, здійснюється судом
першої інстанції за результатами
розгляду ним справи, згідно із
загальними правилами ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на ухвалу господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 року у справі №910/23467/13
задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду
міста Києва від 05.12.2013 року у справі
№910/23467/13 скасувати.

3. Справу №910/23467/13 передати на
розгляд господарського суду міста
Києва.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109
Господарського процесуального кодексу
України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич