ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року Справа № 6/330пд

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді
Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М.,
Палій В.М., за участю представника
відповідача А. Романюка (дов. від 02.01.2014),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Ейч Ар
Гарант" на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від 10
грудня 2013 року у справі № 6/330 пд за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Азов Персонал
Сервіс" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ейч Ар Гарант" про
визнання правочину недійсним,

УСТАНОВИВ: У грудні 2011 року товариство
з обмеженою відповідальністю "Азов
Персонал Сервіс" звернулося до
господарського суду Донецької області
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ейч Ар Гарант" про
визнання недійсним правочину,
оформленого товариством з обмеженою
відповідальністю "Ейч Ар Гарант" шляхом
направлення заяви від 7 листопада 2011
року № 576 про одностороннє припинення
грошових зобов'язань перед товариством
з обмеженою відповідальністю "Кадрове
агентство "Азов Персонал Сервіс" за
договорами від 22 квітня 2011 року
№ 100, від 7 липня 2011 року № 123, від 8 липня
2011 року № 123/2 купівлі-продажу
майна на загальну суму 1 279 743 грн 45 коп.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на законність припинення
зобов'язання.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 17 жовтня 2013 року
(суддя Л. Подколзіна) у позові
відмовлено з мотивів безпідставності
вимог.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 10 грудня 2013
року рішення скасовано і позов
задоволено з мотивів невідповідності
правочину закону.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ейч Ар Гарант"
просить постанову скасувати з підстав
неправильного застосування
господарським судом статті 203
Господарського кодексу України, статей
184, 601 Цивільного кодексу України та
залишити в силі рішення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Азов Персонал
Сервіс" проти доводів касаційної
скарги заперечує і в її задоволенні
просить відмовити.

Водночас товариство подало клопотання,
проти якого представник відповідача
заперечив, про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
представнику з'явитися в судове
засідання.

Зазначене клопотання залишене судом
без задоволення як безпідставне.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Господарськими судами встановлено, що
відповідач направив позивачеві заяву
від 7 листопада 2011 року № 576 про
зарахування зустрічних однорідних
вимог. Припинення зобов'язання
обґрунтовано обов'язком сплатити
позивачеві вартість придбаного майна
на загальну суму 1 279 743 грн 45 коп. за
договорами від 22 квітня 2011року № 100, від
7 липня 2011 року № 123 та від 8 липня 2011
року № 123/2 та обов'язку позивача
погасити борг у розмірі 4 907 561 грн 39 коп.-
компенсації за не використані щорічні
відпустки працівниками, які були
переведені на роботу від товариства з
обмеженою відповідальністю "Азов
Персонал Сервіс" до товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейч Ар
Гарант".

Позивач заперечує проти зарахування
зустрічних однорідних вимог і вважає,
що односторонній правочин, який вчинив
відповідач, не відповідає вимогам
статті 203 Господарського кодексу
України та статті 601 Цивільного кодексу
України, оскільки вимоги сторін не є
однорідними; правочин вчинено у
результаті зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною; спори між сторонами щодо
розрахунків за зазначеними договорами
купівлі-продажу майна загальну суму 1 279
743 грн 45 коп. і про стягнення 4 907 561 грн 39
коп. є предметом розгляду
господарськими судами у інших справах.

Відмовляючи в позові, господарський
суд, виходив з того, що рішенням
господарського суду Донецької області
від 8 вересня 2011 року, залишеним без
змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від 1
серпня 2012 року, у справі № 24/104, яке має
преюдиціальне значення для вирішення
спору в даній справі, встановлено факт
заборгованості товариства з обмеженою
відповідальністю "Кадрове агентство
"Азов персонал сервіс" перед
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ейч Ар Гарант" на
суму 4 907 561 грн 39 коп.

Переглядаючи рішення, апеляційний
господарський суд, з посиланням на
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 21 жовтня 2013
року у справі № 24/104, дійшов висновку
про відсутність підстав для
застосування до спірних правовідносин
правила статті 203 Господарського
кодексу України, оскільки вимоги
сторін не є однорідними.

Колегія суддів вважає, що таких
висновків господарські суди дійшли без
урахування всіх обставин справи та
вимог закону.

Вчинення одностороннього правочину
відповідач обґрунтовує, зокрема,
переведенням працівників товариства з
обмеженою відповідальністю "Кадрове
агентство "Азов Персонал Сервіс" на
роботу до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ейч Ар Гарант" і
домовленістю сторін (листи від 13 квітня
та від 13 травня 2011 року) про
перерахування на рахунок відповідача
сум грошових компенсацій за не
використані ними днів щорічних
відпусток.

Відповідно до частини третьої статті 83
Кодексу законів про працю України і
частини третьої статті 24 Закону
України "Про відпустки" у разі
переведення працівника на роботу на
інше підприємство грошова компенсація
за не використані ним дні щорічних
відпусток за його бажанням повинна
бути перерахована на рахунок
підприємства, куди перейшов працівник.

Посилання господарських судів при
прийнятті рішень у даній справі на
факти, встановлені рішенням
господарського суду Донецької області
від 8 вересня 2011 року і
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 21 жовтня 2013
року у справі № 24/104 є безпідставними,
оскільки постановами Вищого
господарського суду України від 10
жовтня 2012 року та 14 січня 2014 року
зазначені судові акти були скасовані.

Висновок господарського суду
апеляційної інстанції про
неможливість припинення зобов'язання
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог через те, що одна з
таких вимог не є цивільно-правовою є
безпідставним, позаяк на однорідність
вимог не впливають підстави виникнення
зобов'язання, а має значення лише
природа зобов'язання, у даному випадку
зобов'язання обох сторін є грошовими,
тобто однорідними.

За цих обставин до предмету
доказування в даній справи належить,
зокрема, встановлення фактів переводу
працівників від товариства з обмеженою
відповідальністю "Азов Персонал
Сервіс" на роботу до товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейч Ар
Гарант", наявність боргу між суб'єктами
господарювання щодо сум
компенсаційних виплат своїм
працівникам, його розміру і строку
виконання зобов'язання.

Вирішуючи спір, господарські суди не
звернули уваги, а отже не дали правової
оцінки доводам позивача про те, що
документи, якими відповідач доводить
право припинити зобов'язання
зарахуванням виготовлені керівником
товариства з обмеженою
відповідальністю "Азов Персонал
Сервіс", який на час подання позовної
заяви є керівником товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейч Ар
Гарант".

Також судами не було дано правової
оцінки доводам позовної заяви про те,
що грошові зобов'язання товариства з
обмеженою відповідальністю "Ейч Ар
Гарант" перед товариством з обмеженою
відповідальністю "Кадрове агентство
"Азов персонал сервіс" за договорами
від 22 квітня 2011 року № 100, від 7 липня 2011
року № 123, від 8 липня 2011 року № 123/2
купівлі-продажу майна на загальну суму
1 279 743 грн 45 коп. є предметом
судового розгляду (справи №№ 29/143, 13/169,
29/213 господарського суду Донецької
області).

Отже, усупереч вимогам статті 43
Господарського процесуального кодексу
України місцевим і апеляційним
господарськими судами не надано
належної оцінки всім доказам в їх
сукупності і колегія суддів дійшла
висновку про неповне встановлення
обставин справи та обумовлену цим
неможливість надання їм належної
юридичної оцінки, у зв'язку з чим
рішення та постанови в даній справі
підлягають скасуванню, а справа
передачі на новий розгляд, при якому
суду слід урахувати викладене, вжити
всіх передбачених законом заходів до
всебічного, повного й об'єктивного
з'ясування обставин справи, дійсних
прав та обов'язків сторін і залежно від
установленого ухвалити відповідне
рішення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ: Касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ейч Ар Гарант"
задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 17 жовтня 2013 року та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 10 грудня 2013
року у справі № 6/330 пд скасувати, справу
передати на новий розгляд до
господарського суду Донецької області.

Головуючий, суддя М. В. Кузьменко Суддя
І. М. Васищак Суддя В. М. Палій