КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р. Справа№ 910/5089/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Корсакової Г.В.

при секретарі:Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від прокуратури: Барановська В.В.,
посвідчення № 009565 від 15.10.2012р.;

від позивача: Чимерис Т.П., представник
за довіреністю №б/н від 12.03.2013р.;

від відповідача: Пшик І.М., представник
за довіреністю №б/н від 16.04.2013р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство "Пролетарська правда"

на рішення господарського суду
Київської області від 25.09.2013р.

у справі №910/5089/13 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Міжрайонного прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в Київській
області в інтересах держави в особі
Козинської селищної ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство"Пролетарська правда"

про стягнення 2580306,17 грн., розірвання
договору оренди земельної ділянки та
зобов'язання повернути земельні
ділянки

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013р. Міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в Київській
області в інтересах держави в особі
Козинської селищної ради звернувся до
Господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство"Пролетарська правда" про
стягнення 2 580 306, 17 грн. основної
заборгованості, розірвання договору
оренди земельної ділянки від 22.11.2006р.,
укладеного між Козинською селищною
радою та ТОВ „Трипільське
підприємство „Пролетарська правда", та
зобов'язання повернути земельну
ділянку загальною площею 152,9421га,
кадастровий номер №:02:003:0001;
земельну ділянку загальною площею
19,2732га, кадастровий номер №
:01:007:0006; земельну ділянку
загальною площею 1,7224га, кадастровий
номер №:01:008:0013; земельну ділянку
загальною площею 11,4994га, кадастровий
номер №:01:004:0008; земельну ділянку
загальною площею 4,2411га, кадастровий
номер №:01:008:0010; земельну ділянку
загальною площею 2,6708га, кадастровий
номер №:01:008:0011; земельну ділянку
загальною площею 11,4619га, кадастровий
номер №:01:006:0008; земельну ділянку
загальною площею 1,3170га, кадастровий
номер №:01:007:0004; земельну ділянку
загальною площею 0,0184га, кадастровий
номер № :01:008:0012; земельну ділянку
загальною площею 0,2252га, кадастровий
номер №:01:008:0014; земельну ділянку
загальною площею 1,9148га, кадастровий
номер №:01:003:0007.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор вказував, що на виконання
рішення №1/1 Козинської селищної ради
засідання п'ятої сесії V скликання 17
листопада 2006 року між Козинською
селищною радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Трипільське
підприємство"Пролетарська правда",
22.11.2006р. був підписаний договір оренди
земельної ділянки, площею 207, 2872
гектарів, що знаходиться на території:
смт Козин, Обухівський район, Київська
область для сількогосподарського
використання строком на 49 років.
Згодом, у договір від 22.11.2006р. були
внесені зміни і доповнення, відповідно
з якими змінювалися умови використання
земельної ділянки та розмір орендної
плати за її користування.

За доводами прокурора відповідач в
порушення умов договору від 22.11.2006р. (із
внесеними змінами на підставі
договорів про внесення змін та
доповнень від 07.03.2008р.) не сплачував
орендної плати, допустивши
заборгованість у розмірі 2580306,17грн. за
період з 01.03.2012р. по 01.03.2013р. З
урахуванням порушень відповідачем
істотних умов договору, а саме
невиконання грошових зобов'язань,
прокурор заявив вимоги про дострокове
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 22.11.2008р. та, як наслідок,
повернення земельної ділянки
орендодавцеві.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.04.2013р. за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/5089/13
та призначено розгляд справи на 17.04.2013р.

В процесі розгляду позову прокурор
заявив про збільшення розміру позовних
вимог, надано суду відповідну заяву
(вих. №1187 від 12.06.2013р.), у якій прокурор
просив стягнути з відповідача 3
374246,53грн. основної заборгованості за
період з січня 2012р. по травень 2013р.,
розірвати договір оренди земельної
ділянки від 22.11.2006р., укладений між
Козинською селищною радою та ТОВ
„Трипільське підприємство
„Пролетарська правда", зобов'язати
повернути земельну ділянку загальною
площею 152,9421га, кадастровий номер
№:02:003:0001; земельну ділянку
загальною площею 19,2732га, кадастровий
номер №:01:007:0006; земельну ділянку
загальною площею 1,7224га, кадастровий
номер №:01:008:0013; земельну ділянку
загальною площею 11,4994га, кадастровий
номер №:01:004:0008; земельну ділянку
загальною площею 4,2411га, кадастровий
номер №:01:008:0010; земельну ділянку
загальною площею 2,6708га, кадастровий
номер №:01:008:0011; земельну ділянку
загальною площею 11,4619га, кадастровий
номер №:01:006:0008; земельну ділянку
загальною площею 1,3170га, кадастровий
номер №:01:007:0004; земельну ділянку
загальною площею 0,0184га, кадастровий
номер №:01:008:0012; земельну ділянку
загальною площею 0,2252га, кадастровий
номер №:01:008:0014; земельну ділянку
загальною площею 1,9148га, кадастровий
номер №:01:003:0007.

Заяву прокурора про збільшення
позовних вимог прийнято місцевим
господарським судом та визначено нову
ціну позову.

Відповідач у письмових поясненнях
заперечив проти позову у повному
обсязі, а в обґрунтування своїх
заперечень зазначив, що 22.11.2006р. між
позивачем та відповідачем було
укладено договір оренди земельної
ділянки, в якому визначено суму
орендної плати - 59742,86грн. щорічно, по
4978,57грн. за кожен місяць року. Пізніше,
07.03.2008р. між позивачем та відповідачем
були укладені Договори про внесення
змін та доповнень № 1416, № 1417 до
договору оренди земельної ділянки від
22.11.2006р., зокрема, і щодо розміру
орендної плати.

Проте, на думку відповідача, договори
№ 1416 та № 1417 не набрали чинності у
зв'язку з відсутністю їх державної
реєстрації у органах держкомзему у
порядку ст. 210 ЦК України та ст. 20 Закону
України «Про оренду землі».

Отже, у позивача наявне право на
отримання орендної плати лише за рік,
тобто суми у розмірі 59742,86грн.
Одночасно, ТОВ "Трипільське
підприємство "Пролетарська правда"
посилалось на розрахунок
заборгованості доданого до позовної
заяви, з якого слідує, що відповідачем
сплачено більшу орендну плату, а тому
на думку відповідача, умови договору
оренди від 22.11.2006р. ним не були порушені,
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 25.09.2013р. у справі
№910/5089/13 позовні вимоги задоволено
повністю. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трипільське підприємство
"Пролетарська правда" на користь
Козинської селищної ради 3374246 грн. 53
коп. основної заборгованості.
Розірвано договір оренди земельної
ділянки від 22.11.2006р., укладений між
Козинською селищною радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство "Пролетарська правда".
Зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство "Пролетарська правда"
повернути Козинській селищній раді
земельну ділянку загальною площею
152,9421га, кадастровий номер
№:02:003:0001; земельну ділянку
загальною площею 19,2732га, кадастровий
номер №0:01:007:0006; земельну ділянку
загальною площею 1,7224га, кадастровий
номер №:01:008:0013; земельну ділянку
загальною площею 11,4994га, кадастровий
номер №:01:004:0008; земельну ділянку
загальною площею 4,2411га, кадастровий
номер №:01:008:0010; земельну ділянку
загальною площею 2,6708га, кадастровий
номер №:01:008:0011; земельну ділянку
загальною площею 11,4619га кадастровий
номер №:01:006:0008; земельну ділянку
загальною площею 1,3170га, кадастровий
номер №:01:007:0004; земельну ділянку
загальною площею 0,0184га, кадастровий
номер №:01:008:0012; земельну ділянку
загальною площею 0,2252га, кадастровий
номер №:01:008:0014; земельну ділянку
загальною площею 1,9148га, кадастровий
номер №:01:003:0007. Стягнуто з
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство "Пролетарська правда" в
доход Державного бюджету України
судові витрати 69 778,93грн. судового
збору.

За оцінкою місцевого господарського
суду, невиконання відповідачем своїх
грошових зобов'язань орендаря
підтверджується матеріалами справи, не
спростовано належними та допустимими
доказами з боку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство "Пролетарська правда". З
огляду на наведене, господарський суд
дійшов висновку про обгрунтованість
заявлених прокурором вимог про
стягнення 3 374 246, 53 грн. Крім того,
посилаючись на доведеність факту
заборгованості згідно договору від
22.11.2006р., суд першої інстанції прийшов
до висновку, що відповідачем порушені
істотні умови договору в частині
неналежного виконання його умов по
оплаті орендних платежів, що є
безумовною підставою для розірвання
договору оренди земельної ділянки від
22.08.2011р. та, як наслідок, повернення
земельної ділянки.

Не погодившись із висновками та
мотивами прийнятого місцевим
господарським судом рішення про
задоволення позову, відповідач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, у якій просив скасувати
вказане рішення і за наслідками
апеляційного провадження прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог повністю.

У доводах апеляційного оскарження
відповідач вказував на допущені судом
першої інстанції порушення норм
матеріального та процесуального права,
оскільки не в повному обсязі були
з'ясовані обставини справи, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору, неправильно та
неповно досліджено докази, що призвело
до невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи.

На думку скаржника, господарським
судом порушено норми процесуального
права, зокрема статтю 22 ГПК України,
оскільки безпідставно відмовлено
відповідачу в клопотанні про
відкладення розгляду спору, чим
позбавлено відповідача права надати
суду докази, якими він обґрунтовував
свої заперечення проти заявлених
вимог, внаслідок чого суд упереджено та
неповно з'ясував обставини справи.

Одночасно, скаржник стверджував, що
судом безпідставно задоволені вимоги
прокурора про стягнення
заборгованості у розмірі 3 374 246, 53 грн.
(з урахуванням збільшення позовних
вимог), адже, в порушення статті 33 ГПК
України прокурором не було надано
належних доказів про наявність цього
боргу, а саме: Довідки податкової
інспекції в Обухівському районі
Київської області.

Також, апелянт не погоджувався з
висновком місцевого господарського
суду на рахунок задоволення вимог
прокурора про повернення земельної
ділянки, з огляду на те, що у позивача на
час розгляду справи відсутнє було
право на отримання земельних ділянок, а
у відповідача відсутній обов'язок щодо
їх повернення у зв'язку з чинністю
договору оренди земельної ділянки від
22.11.2006р.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Трипільське підприємство
"Пролетарська правда" передано на
розгляд судді Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
22.11.2013р. у справі № 910/5089/13 для розгляду
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трипільське підприємство
"Пролетарська правда" сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 року
було прийнято до розгляду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трипільське
підприємство "Пролетарська правда" та
призначено розгляд справи №910/5089/13 на
11.12.2013року у складі колегії суддів:
головуючий судя Кропивна Л.В., судді:
Зубець Л.П., Новіков М.М.

09.12.2013р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшло клопотання про продовження
строку розгляду апеляційної скарги та
відкладення розгляду справи в зв'язку з
неможливістю представника відповідача
прибути у судове засідання.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013р. у
зв'язку з перебуванням судді Новікова
М.М. у відпустці здійснено заміну у
складі колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя: Кропивна
Л.В., судді: Зубець Л.П., Мартюк
А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013р. у
справі № 910/5089/13 розгляд апеляційної
скарги відкладено на 15.01.2014р. у зв'язку
з неявкою представника відповідача, а
клопотання відповідача про
продовження строку розгляду справи, як
передчасне, відхилено.

15.01.2014р. через відділ документального
забезпечення суду від відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
неможливістю представника взяти
участь у судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014р. у
справі № 910/5089/13 розгляд апеляційної
скарги відкладено на 29.01.2014р. у зв'язку
з неявкою представника відповідача.

24.01.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення суду від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю представника взяти
участь у судовому засіданні.

Крім того, 29.01.2014р. через загальний
відділ документального забезпечення
суду від позивача надійшли додаткові
пояснення по справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014р. у
справі № 910/5089/13 розгляд апеляційної
скарги відкладено на 06.02.2014р. у зв'язку з
неявкою представника відповідача та
задоволенням клопотання відповідача
про відкладення розгляду апеляційної
скарги.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014р. у
зв'язку з перебуванням судді
Зубець Л.П. у відпустці та судді Мартюк
А.І. на лікарняному, здійснено заміну у
складі колегії суддів у даній справі на
наступний: головуючий суддя: Кропивна
Л.В., судді: Ільєнок Т.В., Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014р. було
прийнято апеляційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Трипільське підприємство
"Пролетарська правда" по справі
№910/5089/13 до провадження у складі
колегії суддів: головуючий суддя
Кропивна Л.В., судді: Ільєнок Т.В.,
Корсакова Г.В.

06.02.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення суду від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи для
надання можливості сторонами спору
укласти мирову угоду.

У судове засідання 06.02.2014р. з'явились
представники прокуратури та сторін.

Розглянувши клопотання відповідача
про відкладення розгляду апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Застосовуючи відповідно до ч.1 ст. 4
Господарського процесуального кодексу
України, ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" при розгляді справи ч.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд зазначає, що
право особи на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку кореспондується з
обов'язком добросовісно користуватися
наданими законом процесуальними
правами, утримуватись від дій, що
зумовлюють затягування судового
процесу, та вживати надані
процесуальним законом заходи для
скорочення періоду судового
провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р.
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що у відповідності до п. 8
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України» від 17.05.2011р. № 7, норми
ГПК щодо вчинення господарським судом
першої інстанції певних процесуальних
дій не застосовуються судом
апеляційної інстанції у випадках, коли
відповідною нормою ГПК прямо
передбачено, що процесуальна дія
вчиняється лише до прийняття рішення
судом першої інстанції, крім
передбаченого статтею 24 ГПК права
залучати до участі у справі іншого
відповідача, здійснити за згодою
позивача заміну первісного
відповідача належним відповідачем та
зазначеного у статті 27 ГПК права
залучити до участі у справі третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору. Апеляційна
інстанція не застосовує положення ГПК
щодо затвердження господарським судом
мирової угоди та відмови позивача від
позову.

Отже, з урахуванням того, що апеляційна
інстанція не наділена правами щодо
затвердження мирової угоди, а тому дане
клопотання відповідача про
відкладення розгляду апеляційної
скарги з посиланням на укладення
мирової угоди не впливає на розгляд
апеляційної скарги по суті.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи є
необґрунтоване та задоволенню не
підлягає.

У судовому засіданні 06.02.2014р.
представник відповідача підтримав
доводи апеляційного оскарження, просив
скасувати рішення господарського суду
Київської області від 25.09.2013р. у справі
№910/5089/13 та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
повністю.

Прокурор у судовому засіданні 06.02.2014р.
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, просив рішення
суду першої інстанції у даній справі
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Представник позивача у судовому
засіданні 06.02.2014р. заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, просив
рішення суду першої інстанції у даній
справі залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи, на
виконання рішення Козинської селищної
ради засідання п'ятої сесії Козинської
селищної ради V скликання № 1/1 від 17
листопада 2006 року між Козинською
селищною радою (далі - позивач,
орендодавець) та ЗАТ „Трипільське
підприємство „Пролетарська правда",
правонаступником усіх прав та
обов'язків якого є ТОВ „Трипільське
підприємство „Пролетарська правда"
(далі - відповідач, орендар) був
укладений договір оренди земельної
ділянки від 22.11.2006р. (далі - первісний
Договір), за умовами якого
орендодавець, Козинська селищна рада,
надала, a орендар, ЗАТ „Трипільське
підприємство „Пролетарська правда",
прийняло в строкове, платне володіння і
користування земельну ділянку, яка
знаходиться на території: смт Козин,
Обухівського району, Київської
області, загальною площею 207, 2872
гектарів.

Згідно з пунктом 1.1. Договору грошова
оцінка земельної ділянки складала 1 194
857, 33 грн. Орендна плата на рік, згідно
розрахунку, складала 59 742, 86 грн.

Пунктом 2.1. договору визначено, що
земельна ділянка передана в оренду для
сільськогосподарського використання.

Відповідно до п. 2.2. договору договір
укладений на термін 49 років, починаючи
з дати його реєстрації.

Пунктом 7. договору визначено строк
його дії, згідно якого цей договір
набуває чинності після його підписання
сторонами та державної реєстрації.

Вказаний договір оренди земельної
ділянки нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу Щур Н.Р.
та зареєстрований в реєстрі за № 5183.
16.03.2007р. зареєстрований у Обухівському
районному відділі Київській
регіональній філії Центру державного
земельного кадастру, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 16.03.2007р. за № 02.

На виконання вимог п. 1.1. Договору
22.11.2006р. між позивачем та відповідачем
був підписаний акт приймання-передачі
земельної ділянки, загальною площею
207,2872 га, що знаходиться на території:
смт Козин, Обухівський район, Київська
область.

Відповідно до пункту 2.3.1. Договору
орендна плата вноситься орендарем
відповідно до рішення суду в розмірі 5
відсотків від грошової оцінки
земельної ділянки у рік за 1 м. кв., з
урахуванням щорічного коефіцієнту
інфляції, що становить 59 742, 86 грн.
щорічно, по 4 978, 57 грн. за кожен місяць
року.

Згодом, 21.12.2007р. у зв'язку зі зміною
цільового використання частини
земельної ділянки за заявою
орендодавця, Козинською сільською
радою прийнято рішення №12 (а.с.156-157, т. 1),
яким затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки,
площею 33, 3486 га в межах існуючої у
відповідача на умовах оренди земельної
ділянки, з іншим цільовим призначенням
- для будівництва, експлуатації та
обслуговування водноспортивної бази,
яхт-клубу, елінгів, благоустроєних
набережних, пляжів загального
користування, об'єктів громадського,
рекреаційного призначення, вуличних
дитячих та спортивних майданчиків,
об'єктів берегоукріплення та інших
об'єктів інженерної інфраструктури в
смт. Козин. Вказана земельна ділянка
надана в оренду ЗАТ „Трипільське
підприємство „Пролетарська правда"
строком на 49 років із встановленням
орендної плати у розмірі 10 % від
нормативної грошової оцінки землі та
за умови сплати відповідачем витрат
сількогосподарського виробництва. Цим
же рішенням доручено голові сільської
ради укласти договори про внесення
змін та доповнень до договору оренди
земельної ділянки від 22.11.2006р.

На виконання рішення Козинської
селищної ради засідання чотирнадцятої
сесії Козинської селищної ради V
скликання №12 від 21.12.2007р., 07.03.2008р. між
позивачем та відповідачем був
підписаний договір про внесення змін
та доповнень до договору оренди
земельної ділянки від 22.11.2006р., за
умовами якого виключено пункти 1.1., 2.1.,
2.3.1., 2.5.1. договору та доповнено пунктами
1.1.2., 2.1.2., 2.3.1.2. договору. В оренду
передано земельну ділянку загальною
площею 33, 3486 гектарів. Грошова оцінка
земельної ділянки - 19 143 518, 36 грн.
Орендна плата на рік, згідно розрахунку
становила 1 914 351, 84 грн.

Пунктом 2.1.2. даного договору визначено,
що земельна ділянка передається в
оренду для будівництва, експлуатації
та обслуговування водноспортивної
бази, яхт-клубу, елінгів,
благоустроєних набережних, пляжів
загального користування, об'єктів
громадського, рекреаційного
призначення, вуличних дитячих та
спортивних майданчиків, об'єктів
берегоукріплення та інших об'єктів
інженерної інфраструктури.

Відповідно до п. 2.3.1.2. договору орендна
плата вноситься орендарем у формі та
розмірі 10 (десять) відсотків від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що становить 1 914 351, 84 грн.
щорічно, 159 529, 32 грн. за кожен місяць
кожного року."

Вказаний договір про внесення змін та
доповнень до договору оренди земельної
ділянки нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу Щур Н.
Р. та зареєстрований в реєстрі за № 1416,
а також зареєстрований у Обухівському
районному відділі Київській
регіональній філії Центру державного
земельного кадастру, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 12.06.2008р. за №10.

Одночасно, 07.03.2008р. договором про
внесення змін та доповнень до договору
оренди земельної ділянки від 22.11.2006р.,
виключено пункти 1.1., 2.3.1., 2.5.1. договору
та доповнено пунктами 1.1.1., 2.3.1.1., 2.5.1.1. В
оренду передано земельну ділянку
загальною площею 173, 9386 гектарів.
Грошова оцінка земельної ділянки
ставила 760 233,95 грн. Орендна плата на рік,
згідно розрахунку, почала становити 38
011, 00 грн.

У відповідності до п. 2.3.1.1. даного
договору орендна плата вноситься
орендарем відповідно до рішення суду в
розмірі 5 (п'яти) відсотків від грошової
оцінки земельної ділянки у рік за 1
м.кв., з урахуванням щорічного
коефіцієнту інфляції, що становить 38 011,
00 грн. щорічно, по 3 167, 00 грн. за кожен
місяць кожного року."

Даний договір про внесення змін та
доповнень до договору оренди земельної
ділянки нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу Щур Н.
Р. Зареєстрований у Обухівському
районному відділі Київській
регіональній філії Центру державного
земельного кадастру, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 12.06.2008 р. за № 11.

Таким чином, внаслідок укладення
договорів № 1416 та № 1417 від 07.03.2008р. та їх
державної реєстрації в органах
держкомзему Договір від 22.11.2006р.
змінений, як в частині цільового
призначення земельної ділянки, так і в
порядку нарахування орендної плати.

Заперечуючи у апеляційній інстанції
наявність підстав для стягнення з
нього заборгованості, дострокового
розірвання договору та повернення
земельної ділянки орендодавцю,
орендар , крім іншого, посилався на не
здійснення реєстрації договорів № 1416
та № 1417 у порядку ст. 210 ЦК України та ст.
20 Закону України «Про оренду землі», що
фактично призводило до того, що у
позивача наявне право на отримання
орендної плати лише за рік, тобто суми у
розмірі 59742,86грн. На думку скаржника,
умови договору оренди від 22.11.2006р. ним
не порушувались, а тому підстав для
задоволення позовних вимог відсутні.

Утім, такі доводи апелянта
спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів яких вбачається, що обидва
договори про внесення змін та
доповнень від 07.03.2008р. нотаріально
посвідчені та зареєстровані в
Обухівському районному відділі
Київській регіональній філії Центру
державного земельного кадастру
12.06.2008р. за №10, №11.

Статтею 210 Цивільного кодексу України
визначено, що правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно з статтею 18 Закону України „Про
оренду землі" договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Відповідно до статті 20 Закону України
„Про оренду землі" укладений договір
оренди землі підлягає державній
реєстрації. Державна реєстрація
договорів оренди землі проводиться у
порядку, встановленому законом.

Пунктом 7 договору оренди земельної
ділянки від 22.11.2006р. визначено строк
його дії, згідно якого цей договір
набуває чинності після його підписання
сторонами та державної реєстрації.

В договорах (№1416 та № 1417 від 07.03.2008р.)
про внесення змін та доповнень до
договору оренди земельної ділянки від
22.11.2006р. визначено: «Договір набуває
чинності з моменту його нотаріального
посвідчення та державної реєстрації і
є невід'ємною складовою Основного
договору оренди земельної ділянки».

Таким чином, вимоги законодавства щодо
реєстрації договорів від 07.03.2008р. про
внесення змін та доповнень до
первісного договору повністю
дотримані, а відтак з їх вчинення
виникли та змінилися правовідносини з
оренди земельної ділянки.

Крім того, скаржник посилається на те,
що прокурор, подаючи заяву про
збільшення позовних вимог в суді
першої інстанції, в порушення статті 33
ГПК України не надав належних доказів
про наявність додаткового боргу, а саме
Довідки податкової інспекції в
Обухівському районі Київської області.

Частинами 1-3 ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

У відповідності до п. 2.3.4. первісного
Договору орендна плата за земельну
ділянку сплачується орендарем
починаючи з дня укладення договору
оренди.

Пунктом 2.3.3. первісного Договору
визначено, що орендна плата
сплачується орендарем в грошовій
безготівковій формі за базововий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 2.3.2. первісного
Договору орендна плата сплачується з
урахуванням індексації. Розмір
орендної плати щорічно розраховується
орендарем самостійно із застосуванням
коефіцієнту індексації грошо

Відповідно до п. 2.3.1.1. договору від
07.03.2008р. (нотаріально посвідчений №1417;
зареєстрований в держкомземі за
№10) орендна плата вноситься
орендарем відповідно до рішення суду в
розмірі 5 (п'яти) відсотків від грошової
оцінки земельної ділянки у рік за 1
м.кв., з урахуванням щорічного
коефіцієнту інфляції, що становить 38 011,
00 грн. щорічно, по 3 167, 00 грн. за кожен
місяць кожного року.

У відповідності до п. 2.3.1.2 договору від
07.03.2008р. (нотаріально посвідчений №1416;
зареєстрований в держкомземі за
№10) орендна плата вноситься
орендарем у формі та розмірі 10 (десять)
відсотків від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, що становить
1 914 351, 84 грн. щорічно, 159 529, 32 грн. за
кожен місяць кожного року.

В силу ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується відповідачем, що
останній користувався орендованою
земельною ділянкою за договором з
моменту підписання договору, його
реєстрації, фактичного передання в
оренду земельної ділянки та у період
дії договору, однак, у встановлений
договором строк не вносилася у повному
обсязі орендна плата за користування
орендованою земельною ділянкою у
вказаний прокурором період з січня 2012р.
по травень 2013р.

Крім того, судовою колегією
встановлено, що вимоги позивача про
сплату заборгованості з орендної
плати у повному обсязі, викладені у
листах: вих.№ 254 від 30.03.2012р. (а.с.162, т. 1),
вих.№416 від 18.05.2012р. (а.с. 164, т.
1), вих.№759 від 27.08.2012р. (а.с. 165, т. 1),
залишені відповідачем без реагування.

Натомість, відповідач відповіді так і
не надав, заборгованість не сплатив.

Усепереч твердженню апелянта,
заборгованість відповідача перед
позивачем в період з січня 2012 року по
травень 2013 року на суму 3
374 246, 53 грн. знаходить свою
документальне підтвердження, зокрема:
листом №195 від 07.02.2013р. Козинської
селищної ради, Розрахунком нарахованої
та сплаченої орендної плати, доданим до
позовної заяви, листом №30417/19-012 від
25.02.2013р. ДПІ у Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби, Заявою (вих.№1187 від
12.06.2013р.) Міжрайонної прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в Київській
області.

Між тим, здійснення оплат за договором
оренди земельної ділянки від 22.11.2006р. в
порядку статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідачем не підтверджено.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Переглядаючи судове рішення у повному
обсязі, судова колегія дійшла висновку
про обгрунтованість доводів рішення
місцевого господарського суду і
доведеність прокурором розміру
заборгованості у заявленій сумі.

Встановивши, що впродовж
користування об'єктом оренди
орендарем 17 місяців несплачувались
орендні платежі, чим істотно порушено
умови Договору оренди земельної
ділянки, колегія суддів приходить до
висновку про наявність підстав для
дострокового розірвання договору.

Згідно ч.2 ст.651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст.15 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що однією з
істотних умов договору оренди
земельної ділянки є орендна плата.

Пунктом 4 Договору про оренду земельної
ділянки від 22.11.2006р. визначено, що
однією з підстав розірвання договору є
вимога однієї із сторін у випадку
невиконання іншою стороною обов'язків,
передбачених договором. В разі
відсутності взаємної згоди щодо зміни
умов цього договору, його дострокового
розірвання на вимогу заінтересованої
сторони, ці питання вирішуються в
судовому порядку.

Оскільки, орендар порушив умови
Договору у частині повного та
своєчасного внесення орендних
платежів, що знайшло своє
документальне підтвердження, на
підставі п. 4 Договору у поєднанні із
ст. 651 ЦК України прокурор вправі був
ставити питання про дострокове
розірвання Договору із застосуванням
правових наслідків, які випливали з
припинення Договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
„Про оренду землі" у разі припинення
або розірвання договору оренди землі
орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором. Орендар
не має права утримувати земельну
ділянку для задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що в
разі припинення або розірвання
договору, орендар зобов'язаний
повернути орендодавцю земельну
ділянку у стані, не гіршому у
порівнянні з тим, у якому він одержав її
в оренду, протягом п'яти днів на
підставі акту прийому-передачі,
оформленому належним чином обома
сторонами.

Оскільки, вимога про повернення
земельної ділянки є похідною щодо
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 22.11.2006р., колегія суддів
вважає вірним висновок суду, щодо
задоволення вказаної вимоги прокурора,
а твердження скаржника з даного
приводу є необґрунтованими.

Відносно доводів скаржника щодо
неврахування місцевим господарським
судом при винесення рішенні умов п. 2.4.
договору, судова колегія зазначає, що у
зміст письмових домовленостей між
сторонами про повернення орендованої
земельної ділянки протягом п'яти днів з
дня розірвання договору оренди, суд
першої інстанції при постановленні
рішення не втручався і права орендаря
на добровільне виконання судового
рішення у строки, визначені договором
оренди землі не обмежував і не
позбавляв. Судова колегія, відхиляючи
доводи апелянта виходить з того, що
рішення місцевого господарського суду
не змінювало обов'язків, встановлених в
договорі для сторін.

Посилання скаржника на порушення
місцевим господарським судом положень
статті 22 ГПК України у вигляді відмови
відповідачу в клопотанні про
відкладення розгляду спору судова
колегія оцінює критично та відхиляє
їх з таких мотивів.

Мотивуючи відкладення розгляду спору в
суді першої інстанції, відповідач
зазначив, що його представника
госпіталізовано в Київську міську
клінічну лікарню № 12 (а.с. 20, т. 2), в
підтвердження даної обставини додано
довідку б/н б/д Київської міської
клінічної лікарні № 12.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правомірно відмовлено в
задоволенні клопотання про
відкладення, адже, як вбачається зі
строків розгляду спору, справа
неодноразово відкладалась, в тому
числі, і за клопотаннями відповідача та
неявкою його представника, тоді як,
відповідно до норм ГПК України
господарський спір повинен бути
розглянутий в межах розумного строку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у
відповідності до п. 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Таким чином, наведені відповідачем
обставини в обґрунтування причин
неявки представника у судове
засідання, не можуть бути визнанні
поважними, адже не є об'єктивно
непереборними. Керівник (виконавчий
орган) підприємства не позбавлений
права обрати будь-якого іншого
представника, якому доручити виконання
функції по представництву інтересів
підприємства на час відсутності
представника Пшик І. М.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для зміни або
скасування прийнятого судом першої
інстанції рішення у даній справі, у
зв'язку з чим апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а оскаржений
судовий акт - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції покладається на
відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трипільське підприємство
"Пролетарська правда" на рішення
господарського суду Київської області
від 25.09.2013р. у справі №910/5089/13 залишити
без задоволення, рішення
господарського суду Київської області
від 25.09.2013р. у справі №910/5089/13 - без змін.

2.Матеріали справи №910/5089/13 повернути до
місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Т.В. Ільєнок

Г.В. Корсакова