ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
УХВАЛА

04 лютого 2014 р. Справа № 909/29/13-г

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі
судді Малєєвої О.В.

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши в судовому засіданні
скаргу ПАТ "Креді Агріколь Банк" вх.
№52/14 від 08.01.2014 на дії органу Державної
виконавчої служби у справі

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Креді Агріколь Банк", вул.
Пушкінська, 42/4, м. Київ, 01004, поштова
адреса для листування: м. Луцьк, пр-т
Грушевського, 1, 43005,

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Три і ком", вул.
Г.Мазепи, 179, м.Івано-Франківськ, 76018,

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Живиця Плюс", смт.
Вигода, вул. Заводська, 4, Долинський
район, Івано-Франківська область, 77552,

про стягнення заборгованості за
кредитним договором №055/11СL від 29.12.2011 в
сумі 913872,48 грн, з яких 801728,53 грн -
строкова заборгованість, 60000,00 грн -
прострочена строкова заборгованість,
50240,11 грн - прострочені відсотки, 1903,84
грн - пеня за несвоєчасне погашення
кредиту та процентної винагороди,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки,

за участю представників сторін:

від позивача, відповідача, третьої
особи та відділу ДВС: представники не
з'явились,

встановив:

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 15.08.2013
задоволено позов ПАТ "Креді Агріколь
Банк" до ТзОВ "Три і Ком" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№055/11СL від 29.12.2011 в сумі 913872,48 грн шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
- нежитлові приміщення площею 34,6 кв.м та
69,7 кв.м за адресою м. Івано-Франківськ
вул. Мазепи, 179, стягнуто з відповідача в
користь позивача 18277,45грн сплаченого
судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
на його виконання видано накази №1022 та
№1023 від 02.09.2010, відповідно.

Позивач звернувся до суду із скаргою
вх. №52/14 від 09.01.2014 на дії відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції, в якій просить
визнати незаконними постанови відділу
ДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції від 19.12.2013 ВП №41262167
та ВП №41262203 про відмову у відкритті
виконавчого провадження, визнати
незаконними дії відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції з відмови у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язати відділ ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції здійснити
передбачені законом дії щодо відкриття
виконавчого провадження з виконання
вказаних наказів. Дану скаргу
обґрунтовує тим, що відповідно до ч.5 ст.
47 Закону України "Про виконавче
провадження" повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.
Оскільки він повторно подав заяву про
прийняття до провадження виконавчих
документів в межах строків,
встановлених ст.22 Закону України "Про
виконавче провадження", вважає відмову
у відкритті виконавчого провадження
неправомірною.

В судовому засіданні 21.01.2014 представник
позивача дав аналогічні пояснення.

Представник відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції щодо задоволення
скарги заперечив і вказав, що згідно п.7
ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі, якщо виконавчий
документ повернуто стягувачу за його
заявою, крім виконавчих документів
про стягнення аліментів та інших
періодичних платежів. Враховуючи те, що
вказані накази господарського суду не
стосуються стягнення аліментів та
інших періодичних платежів, вважає
відмову у відкритті виконавчого
провадження правомірною.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання 21.01.2014 та 04.02.2014
не з'явились, проти вимог скарги не
заперечили, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази
відповідно до приписів ст.43 ГПК
України, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 15.08.2013
задоволено позов ПАТ "Креді Агріколь
Банк" до ТзОВ "Три і Ком" - в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором №055/11СL від 29.12.2011 в сумі 913872,48
грн звернуто стягнення на предмет
іпотеки згідно договору іпотеки від
13.07.2012, а саме на нежитлове приміщення
літера А, загальною площею 34,6 кв.м та
нежитлове приміщення літера А
загальною площею 69,7 кв.м, які
знаходяться за адресою м.
Івано-Франківськ, вул.Гетьмана Мазепи,
179, а також стягнуто з відповідача в
користь позивача 18277,45грн сплаченого
судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
на його виконання видано накази №1022 та
№1023 від 02.09.2010, відповідно. Строк
пред'явлення наказів до виконання - з
02.09.2013 по 02.09.2014.

Згідно заяв позивача від 04.09.2013 дані
накази були пред'явленні до виконання і
відкриті виконавчі провадження: ВП
№39651194 - згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження від 09.09.2013 на
виконання наказу №1022 від 02.09.2013, ВП
№39651267 - згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження від 09.09.2013 на
виконання наказу №1023 від 02.09.2013.

16.09.2013 позивач подав заяви про
повернення вказаних наказів стягувачу
згідно ст.47 Закону України "Про
виконавче провадження", на підставі
яких були винесені постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 20.09.2013. При винесенні
даних постанов застосовано п.1 ч.1 ст.47
Закону України "Про виконавче
провадження" і вказано, що виконавчий
документ може бути повторно
пред'явлений до виконання в строк до
20.09.2014.

Відповідно до заяв від 11.12.2013 позивач
повторно подав заяви про відкриття
виконавчого провадження з виконання
вищевказаних наказів. За наслідками
розгляду даних заяв була винесена
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №41262167 від
19.12.2013 - по наказу №1022 від 02.09.2013 та
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП №41262203 від
19.12.2013 - по наказу №1023 від 02.09.2013. У даних
постановах встановлено, що виконавчі
документи були повернуті стягувачу за
його заявою і застосовано п.7 ч.1 ст.26
Закону України "Про виконавче
провадження".

При вирішенні даної скарги суд
виходить з того, що відповідно до
статті 124 Конституції України та ст.115,
ст.116 ГПК України рішення
господарського суду, що набрало
законної сили, є обов'язковим на всій
території України і виконується на
підставі виданого господарським судом
наказу, який є виконавчим документом.
Умови і порядок виконання судових
рішень, що підлягають примусовому
виконанню виконавчими органами,
регулюються Законом України "Про
виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону
підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.9 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

За приписами ст.22 цього Закону
виконавчі документи, зокрема, судові
накази, можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року, якщо інше не
передбачено законом, з наступного дня
після набрання рішенням законної сили.

Частиною 7 статті 26 цього Закону
визначено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження, зокрема, у разі, якщо
виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів.

Як передбачено пунктом 1 частини
першої та частиною п'ятою статті 47
Закону України "Про виконавче
провадження", виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо є
письмова заява стягувача; повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

В п.9.11. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
зазначено, що за змістом пункту 1
частини першої і частини п'ятої статті
47 та положень статті 26 в сукупності цих
норм повернення виконавчого документа
стягувачу за його заявою не означає
закриття виконавчого провадження, не
тягне за собою наслідків у вигляді
неможливості розпочати його знову та
не позбавляє стягувача права повторно
звернутися до органу Державної
виконавчої служби за виконанням
судового рішення.

А тому, враховуючи, що накази №1022 та
№1023 від 02.09.2013 були повторно
пред'явленні до виконання в межах
строків, встановлених ст.22 Закону
України "Про виконавче провадження",
підстави для відмови у відкритті
виконавчих проваджень були відсутні.
За таких обставин постанови відділу
ДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції від 19.12.2013 ВП №41262167
та ВП №41262203 про відмову у відкритті
виконавчого провадження підлягають
визнанню недійсними.

В п.9.13. згаданої постанови Пленуму ВГСУ
вказано, що за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє. При цьому господарський суд
не вправі самостійно вчиняти ті чи інші
дії, пов'язані із здійсненням
виконавчого провадження, замість
державного виконавця (наприклад,
відкривати або закінчувати виконавче
провадження), але може зобов'язати
державного виконавця здійснити
передбачені законом дії, від вчинення
яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи те, що відмова у відкритті
виконавчого провадження здійснюється
шляхом винесення відповідної
постанови і належним способом
відновлення порушених прав стягувача в
даному випадку є визнання такої
постанови недійсною, то вимоги
позивача про визнання незаконними дій
відділу ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції з відмови
у відкритті виконавчого провадження не
підлягають задоволенню.

Вимоги щодо зобов'язання відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції здійснити
передбачені законом дії щодо відкриття
виконавчого провадження з виконання
вказаних наказів також не можуть бути
задоволені, оскільки суд зобов'язує
державного виконавця здійснити
передбачені законом дії, від вчинення
яких той безпідставно ухиляється. В
даному випадку відсутня бездіяльність
органів Державної виконавчої служби, а
тому відсутні підстави зобов'язувати
вчиняти ті чи інші дії.

За таких обставин, скаргу ПАТ "Креді
Агріколь Банк" слід задовольнити
частково.

Керуючись ч. 3 ст. 121-2, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити скаргу ПАТ
"Креді Агріколь Банк" вх. №52/14 від 09.01.2014
на дії відділу ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції про
визнання незаконними постанов відділу
ДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції від 19.12.2013 ВП №41262167
та ВП №41262203 про відмову у відкритті
виконавчого провадження, визнання
незаконними дій відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції з відмови у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язання відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції здійснити
передбачені законом дії щодо відкриття
виконавчого провадження з виконання
вказаних наказів.

Визнати недійсними постанови відділу
ДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції від 19.12.2013 ВП №41262167
та ВП №41262203 про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Відмовити в задоволенні скарги в
частині визнання незаконними дій
відділу ДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції з відмови
у відкритті виконавчого провадження та
зобов'язання відділу ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції здійснити
передбачені законом дії щодо відкриття
виконавчого провадження з виконання
вказаних наказів.

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Мартиненко І. В. 04.02.14