ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
Справа № 925/2081/13

Господарський суд Черкаської області в
складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання
Макарченко Н.П.,

за участю та представників сторін:

від позивача - Шпильова Т.В. за
довіреністю;

від відповідача - Бабенко С.В. за
довіреністю;

від ІІІ особи - Рожко П.В. за
довіреністю;

від ІІІ особи - не з?явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області в м. Черкаси
справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі

до ПАТ "Звенигородський сироробний
комбінат" м. Звенигородка,

III особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна фінансова
інспекція в Черкаській області

III особа яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Назаренко Раїса
Олександрівна, м.Звенигородка,

про відшкодування суми переплати по
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов про стягнення
27 426,50 грн. в якості переплати з 12.10.2010 по
09.06.2012 пенсійних виплат колишньому
працівнику відповідача Назаренко Р.О.,
після її звільнення Назаренко Р.О.
відповідачем у зв?язку із виявленою
невідповідністю займаній посаді
внаслідок стану здоров?я по п.2 ст.40
Кодексу законів про працю України (далі
- КЗпП). Позивач вважає, що відповідач,
як роботодавець, безпідставно - без
висновку лікарсько-консультаційної
комісії лікувальної установи (далі -
ЛКК) чи висновку експертизи тимчасової
непрацездатності (далі - ЕТН), вніс до
трудової книжки Назаренко Р.О. запис
про її звільнення по п.2 ст. 40 КЗпП, що
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» (далі - Закон №
3721) дало підстави Назаренко Р.О.
звертатися до позивача за призначенням
пенсії, а позивач призначив пенсію
достроково.

Позивач позов підтримав повністю,
просив заявлені ним вимоги
задовольнити повністю з мотивів,
викладених в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов та його
представник в судовому засіданні
вважають, що позовні вимоги є
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не відповідають вимогам
Закону, не підтверджені належними
доказами, а тому не можуть бути
задоволені судом посилаючись на те, що
звільнення працівника Назаренко P.O.
було проведено на підставі Довідки
поліклінічного відділення
Звенигородської Центральної районної
лікарні, яка вказувала на хворобу,
що спричинила стійке знижені
працездатності Назаренко P.O. і не
давало змоги працівнику виконувати
роботу належним чином.

Відповідно до ст. 69 Основ законодавства
України про охорону здоров'я від 19.11.1992
№ 2801-ХП згадана Довідка є достатньою
підставою для переведення працівника
на легшу роботу, а у разі неможливості
такого переведення - для звільнення.

На думку відповідача, позивач вдається
до перекручування обставин,
наголошуючи на звільненні Назаренко P.O.
у зв'язку з виходом на пенсію по
хворобі, що не відповідає дійсності,
адже звільнення працівника не
передбачало виходу на пенсію. Запис у
трудовій книжці Назаренко P.O.
наступний: «звільнено у зв'язку з
виявленою невідповідністю займаній
посаді внаслідок стану здоров'я, п. 2 ст.,
40 КЗпП України».

Відповідач вважає, що саме на позивача
покладено контрольні функції за
дотриманням діючого законодавства при
призначенні пенсії та щодо перевірки
документів, наданих заявником, на
відповідність відомостей викладених в
цих документах законам і підзаконним
актам, на підставі яких оформляється
пенсія.

Відповідач вказує на Протокол
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі № 846 від 20.10.2010,
за яким позивачем, на дату прийняття
рішення про призначення пенсії
Назаренко P.O., не ставилась під сумнів
легітимність поданих останнім
документів та обґрунтованість їх
видачі. Будь-яких перевірок
підприємства щодо достовірності
запису у трудовій книжці Назаренко P.O.
або інших відомостей Позивачем не
здійснювалось.

На думку відповідача, недотримання
Позивачем приписів вказаного Порядку
свідчить про відсутність будь-якої
вини Відповідача, а твердження
Позивача, що запис до трудової книжки
Назаренко P.O. про звільнення зроблений
начальником відділу кадрів Товариства
без належного на те документального
підтвердження є необґрунтованим,
оскільки вказаний запис був внесений
на підставі Наказу Товариства з
особового складу, тобто відповідно до
вимог законодавства.

Для підтвердження відсутності
порушень вимог законодавства
начальником відділу кадрів відповідач
додав Постанову про закриття
кримінального провадження
Звенигородського РВ УМВС України в
Черкаській області від 09.12.2013 р.

Ухвалою від 11.01.2014 до участі у розгляді
справи залучено III особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державну фінансову
інспекцію в Черкаській області (далі -
третя особа-1).

Від ІІІ особи-1 до суду ні письмових
пояснень, ні документів по суті спору
не надійшло.

Ухвалою від 21.01.2014, за клопотанням
представника Держфінінспекції, до
участі у розгляді справи залучено в
якості третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Назаренко Раїсу
Олександрівну (далі - третя особа-2).

Від ІІІ особи-2 до суду ні клопотань, ні
письмових пояснень, ні документів по
суті спору не надійшло.

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та подані
сторонами докази, приходить до
наступного.

Трудові відносини всіх працівників
регулюються Кодексом законів про працю
України (далі - КЗпП).

Суд виходить з того, що правила
підсудності визначаються
процесуальним законом.

Так, відповідно до статей 15, 16 ЦПК
України у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (стаття 17),
Господарським процесуальним кодексом
України (статті 1, 12; далі - ГПК),
Кримінальним процесуальним кодексом
України (далі - КПК) або Кодексом
України про адміністративні
правопорушення віднесено до
компетенції адміністративних,
господарських судів, до кримінального
провадження чи до провадження в
справах про адміністративні
правопорушення. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

Критеріями відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є,
по-перше, наявність у них спору про
право цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

З огляду на приписи частини третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1,4, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на Акт ревізії від 17.10.2013 №
0918/11, складений Звенигородською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією.

Судом встановлено, що ІІІ особа -
Назаренко Раїса Олександрівна в період
з 04.06.2007 по 08.10.2010 працювала бухгалтером
з продажу у ВАТ «Звенигородський
сироробний комбінат» (нині - ПАТ
«Звенигородський сироробний
комбінат»).

Із дослідженої в судовому засіданні
довідки поліклінічного відділення
Звенигородської ЦРЛ від 21.09.2010 № 244
вбачається, що Назаренко P.O.
знаходилася на амбулаторному
лікуванні із відповідним діагнозом.

Довідка містить запис: «Видана довідка
по - місцю роботи - протипоказана праця
з психоемоційним навантаженням».

27.09.2010 головний бухгалтер подав
директору відповідача доповідну
записку про стан здоров?я Назаренко Р.О.

28.09.2010 за № 1982 директор відповідача
звернувся до профкому з поданням на
звільнення Назаренко Р.О.

Із дослідженої в судовому засіданні
виписки із протоколу засідання
профкому відповідача від 28.09.2010 № 12
вбачається, що профспілковий комітет
надав згоду на звільнення Назаренко
Р.О.

04.10.2010 наказом директора відповідача №
120 Назаренко Р.О. «звільнено у зв'язку з
виявленою невідповідністю займаній
посаді внаслідок стану здоров'я, п. 2 ст.
40 КЗпП України», про що внесено запис до
трудової книжки (а.с.24-25).

Вищеназвані документи не містять
будь-яких висновків чи відомостей від
імені відповідача про звільнення
Назаренко Р.О. для виходу на пенсію.

Посилання позивача на те, що
Звенигородською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією було проведено
зустрічну перевірку в Звенигородській
ЦРЛ, якою встановлено, що в журналі
записів висновків ЛКК відсутні записи
про видачу довідки про стан здоров'я
Назаренко P.O., яка є підставою для
звільнення п. 2 ст. 40 КЗпП України, суд
вважає необгрунтованими виходячи із
наступного.

Пункт 2 статті 40 Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП)
передбачає розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку з
виявленням невідповідності працівника
займаній посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я за наявності
наступних складових:

- наявність факту хвороби працівника;

- неможливість виконання покладених на
працівника трудових обов'язків чи їх
виконання протипоказано за станом
здоров'я.

Ст.40 КЗпП не передбачає обов?язку
роботодавця здійснювати звільнення
працівника тільки за наявності
висновку ЛКК або висновку експертизи
тимчасової непрацездатності.

Наявність вищеназваних висновків
досліджується і з?ясовується судом
тільки при наявності трудового спору -
тоді, як працівник оспорює сам факт
його звільнення доводячи можливість
виконання трудових обов?язків за
відповідною кваліфікацією.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні» (далі
- Закон № 3721) особам, трудовий договір з
якими розірвано за півтора року до
досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058), або віку, що дає право на
призначення пенсії відповідно до
законів України «Про державну службу»,
«Про статус народного депутата
України», «Про прокуратуру», «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
(за наявності відповідних умов), у
зв'язку із виявленою невідповідністю
працівника займаній посаді за станом
здоров'я, гарантується право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законодавством
строку, якщо вони мають страховий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком мінімальному розмірі,
передбачений абзацом першим частини
першої статті 28 Закону № 1058.

12 жовтня 2010 року Назаренко Раїса
Олександрівна звернулася до позивача -
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області з метою призначення
дострокової пенсії по віку за станом
здоров'я, згідно переліку документів,
які подаються для призначення пенсії
за віком.

Перелік документів, які подаються для
призначення пенсії за віком та які
підтверджують, що особа не працює,
визначений Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 №22-1 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 27.12.2005 за № 1566/11846. Зазначеним
Порядком не передбачено подання
особою при достроковому призначенні
пенсії за віком з урахуванням статті 21
Закону № 3721 будь-яких довідок про стан
її здоров'я.

На підставі вищезазначених
законодавчих актів та згідно з
наданими документами, зокрема -
трудовою книжкою із внесеним
відповідальною особою відповідного
підприємства та завіреною печаткою
записом про звільнення згідно з ст. 40
КЗпП України, Назаренко Раїсі
Олександрівні позивачем призначено
тпенсію за віком.

Назаренко Раїса Олександрівна,
09.12.1961 р.н., постійно проживала в м.
Звенигородка, що відноситься до
зони радіоактивного забруднення,
тому вона, відповідно до Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС" від 28.02.1991
року № 796-ХІІ, мала право на призначення
пенсії із зниженням пенсійного віку на
5 років з 10.12.2011 на підставі зробленого
запису до її трудової книжки, а саме:
«звільнено у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді
внаслідок стану здоров'я, п. 2 ст. 40 КЗпП
України». За вимогами ст. 21 Закону Закон
№ 3721, Назаренко P.O. набувала право на
призначення пенсії за півтора року до
досягнення пенсійного віку, тобто
10.06.2010 року.

Назаренко P.O. звернулася до управління
ПФУ в Звенигородському районі
Черкаської області із заявою щодо
призначення дострокової пенсії по віку
за станом здоров'я 12.10.2010. Пенсію їй
позивач призначив з моменту звернення.

З 01.10.2011 року набув чинності Закон
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08.07.2011 року №3668-VI, яким було
внесені зміни до статті 26 Закону № 1058,
тобто збільшено вік щодо виходу на
пенсію жінок, які народилися після 30
вересня 1956 року.

Суд вважає, що позивач безпідставно
посилається на те, що запис у її
трудовій книжці «звільнено у зв'язку з
виявленою невідповідністю займаній
посаді внаслідок стану здоров'я, п. 2 ст.
40 КЗпП України» зроблено без належного
документального підтвердження,
оскільки постановою слідчого від 09.12.2013
кримінальне провадження відносно
начальника відділу кадрів відповідача
закрито за відсутністю складу злочину,
т.я. вона жодних завідомо неправдивих
відомостей у трудову книжку не вносила
(а.с.39).

Наказ про звільнення Назаренко Р.О. не
скасовано, а записи в трудовій книжці
не визнано недійсними.

Суд приходить до висновку, що позивач
намагається шляхом пред?явлення позову
до господарського суду оспорити
підстави звільнення Назаренко Р.О.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивач не
довів наявності вини у діях позивача, а
також не довів наявності причинного
зв?язку між звільненням відповідачем
Назаренко Р.О. і призначенні їй пенсії
позивачем, а тому у позові необхідно
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 денного
строку з дня складення повного тексту
рішення.

СУДДЯ
В.В.Єфіменко

Рішення складено та

підписано 04.02.2014.