ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.02.2014 Справа № 920/62/14

за позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Горлівка
Донецької області

до відповідача: Приватного
підприємства «Рассвєт Агро», с. Люджа
Тростянецького району Сумської
області

про стягнення 12333 грн. 99 коп.

Суддя Лиховид Б.І.

За участю секретаря судового засідання
М.О. Ейсмонт

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від
05.02.2014р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 06.02.14р. було
оголошено перерву до 10.02.14р. о 10-40

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість на загальну суму 12333
грн. 99 коп., в тому числі 11152 грн. 83 коп.
основного боргу, 562 грн. 76 коп. пені, 128
грн. 46 коп. - 3% річних, 489 грн. 94 коп.
інфляційних збитків.

У судове засідання 06.02.2014р. представник
відповідача подав відзив на позовну
заяву, згідно з яким проти позовних
вимог заперечує, посилаючись на те, що
строк виконання зобов'язання за
договором перевезення від 01.07.2013р.,
укладеним між сторонами, не настав,
оскільки відповідач не отримував від
позивача рахунків на сплату коштів.

У судове засідання 06.02.2014р. в
обґрунтування позовних вимог
представник позивача надав до суду
копії рахунків №1/07 від 11.07.2013р. та №2/07
від 05.08.2013р. з відміткою про їх
отримання головним бухгалтером
відповідача.

У судове засідання 10.02.2014р. представник
позивача надав розрахунок позовних
вимог, згідно з яким розмір пені
становить 540 грн. 26 коп., розмір 3% річних
- 123 грн. 97 коп. за 147 днів прострочення
(за актом від 11.07.2013р.) та за 121 день
прострочення (за актом від 05.08.2013р.).

Крім того, представник позивача подав у
судове засідання 10.02.2014р. заяву, в якій
відмовився від позову в частині
стягнення інфляційних збитків.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні докази, які мають
значення для вирішення справи по суті,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
01.07.2013р. між позивачем - Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Перевізник)
та відповідачем - Приватним
підприємством «Рассвєт Агро» (Клієнт)
був укладений договір перевезення,
відповідно до п. 1.1 якого Перевізник
зобов'язується за плату і за рахунок
Клієнта забезпечити йому оптимальне
транспортне обслуговування та
організувати перевезення вантажу
Клієнта власним та/або зафрахтованим
вантажним автомобільним транспортом
автомобільними дорогами України.

Так, позивачем на замовлення
відповідача було надано послуги з
перевезення ріпака, що
підтверджується, що підтверджується
Актами прийому-передачі виконаних
робіт та наданих послуг
автотранспортними засобами від 11.07.2013р.
(на суму 6114,60 грн.) та від 05.08.2013р. (на суму
5038,23 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач за
надані послуги не розрахувався, у
зв'язку з чим за ним утворилась
заборгованість у розмірі 11152 грн. 83 коп.

Відповідно до п. 5.4 Договору
перевезення від 01.07.2013р. Клієнт
здійснює розрахунки з Перевізником за
надані послуги шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Перевізника у термін не більше десяти
банківських днів, з дати отримання від
Перевізника рахунку на сплату коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, такі
рахунки відповідачеві були надані
11.07.2013р. та 05.08.2013р. відповідно (а.с. 26-27).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на адресу відповідача було
направлено претензію від 04.10.2013 р. на
суму 11152 грн. 83 коп., однак вказана
претензія була залишена відповідачем
без задоволення.

Відповідач не подав доказів сплати
заборгованості у розмірі 11152 грн. 83 коп.,
тому позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача зазначеної суми
правомірні, обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Пунктом 7.6 Договору передбачено, що у
випадку прострочення оплати за послуги
Перевізника відповідно до п. 5 даного
Договору Перевізник має право вимагати
від Клієнта, а Клієнт зобов'язаний
сплатити пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу.

Згідно з розрахунком, доданим до
позовної заяви, розмір пені за 152 дні
прострочення (за актом від 11.07.2013р.) та
за 127 днів прострочення (за актом від
05.08.2013р.) складає 562 грн.76 коп.

Беручи до уваги, що згідно з умовами
Договору (п. 5.4) розрахунок має бути
здійснений у термін не більше десяти
банківських днів з дати отримання від
Перевізника рахунку на сплату коштів,
вимоги позивача про стягнення пені
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 540 грн. 26 коп. за 147 днів
прострочення (за актом від 11.07.2013р.) та
за 121 день прострочення (за актом від
05.08.2013р.).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач здійснив розрахунок пені з
урахуванням Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», ст. 232
Господарського кодексу України та у
межах строків позовної давності.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з розрахунком, доданим до
позовної заяви, розмір 3% річних за 152
дні прострочення (за актом від 11.07.2013р.)
та за 127 днів прострочення (за актом від
05.08.2013р.) становить 128 грн. 46 коп.

Враховуючи, що згідно з умовами
Договору (п. 5.4) розрахунок має бути
здійснений у термін не більше десяти
банківських днів, вимоги позивача про
стягнення 3 % річних підлягають
частковому задоволенню у розмірі 123
грн. 97 коп. за 147 днів прострочення (за
актом від 11.07.2013р.) та за 121 день
прострочення (за актом від 05.08.2013р.).

Як зазначалося вище, у судовому
засіданні 10.02.2014р. позивач відмовив ся
від позовних вимог про стягнення 489 грн.
94 коп. інфляційних збитків, тому в цій
частині провадження у справі підлягає
припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача на користь позивача
пропорційно задоволеним вимогам
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1648 грн. 39 коп.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.4 ч.1 ст. 80, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Рассвєт Агро» (42650,
Сумська область, Тростянецький район,
с. Люджа, вул. Зарічна, буд. 5, код 34113805) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. № НОМЕР_1) 11152
грн. 83 коп. основного боргу, 540 грн. 26 коп.
пені, 123 грн. 97 коп. 3% річних, 1648 грн. 39
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині стягнення 22 грн. 50 коп.
пені та 4 грн. 49 коп. 3% річних - у позові
відмовити.

4. В частині стягнення 489 грн. 94 коп.
інфляційних збитків - провадження у
справі припинити.

5. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складене 11.02.2014 р.

Суддя Б.І. Лиховид