КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2014 р. Справа№ 910/21227/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі

судового засідання:
Ростовській І.Ю.

за участі представників:

позивача Сіденко Л.В. - дов.
від 30.12.2013р. №30/133;

відповідача Чеботарьова І.Г. -
дов. від 16.03.2012р. №14-352;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства по

газопостачаню та
газифікації "Сумигаз"

на рішення Господарського
суду м. Києва від 03.12.2013 р.

у справі №910/21227/13 (суддя:
Паламар П.І.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства по

газопостачаню та
газифікації "Сумигаз"

до Публічного
акціонерного товариства

"Національна
акціонерна компанія

"Нафтогаз України"

про стягнення 481 921, 79
грн. за прострочення

виконання
зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Сумигаз» звернувся до
Господарського суду м. Києва з позовом
до відповідача ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» про стягнення 481 922,10 грн.
штрафних санкцій за Договором на
розподіл природного газу від 21.01.2013р.
№14/975/13, з яких: 80 364, 03 грн. 3% річних та 401
557, 76 грн. пені.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013 р. № 910/21227/13
позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача ПАТ "НАК "Нафтогаз України"
на користь позивача ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" 80 364,03 грн. 3% річних з
простроченої суми, 40 155,77 грн.
пені, судові витрати. В іншій частині
позову (а саме в частині стягнення 361 401,
99 грн. пені на підставі ст. 233 ГК України)
відмовлено (арк. с. 54-55).

Не погоджуючись з вказаним Рішенням,
позивач ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз" звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій
просив Рішення Господарського суду м.
Києва від 03.12.2013 р. у даній справі
скасувати в частині відмови у
стягненні пені у розмірі 361 401, 99 грн.,
прийняти нове судове рішення, яким
позов задовольнити повністю. Свої
доводи ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз" обґрунтовує тим,
що судом першої інстанції при
винесенні оскарженого рішення було
неправильно застосовано норми
матеріального права, а саме ст. 233 ГК
України, та норми процесуального права
- ст. 83 ГПК України.

Ухвалою КАГС від 26.12.2013 р. № 910/21227/13
порушено апеляційне провадження за
скаргою ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз".

У останньому судовому засіданні від
05.02.2014р. представники сторін надали
усні пояснення по справі. Представник
позивача-скаржника просив вимоги
апеляційної скарги задовольнити,
Рішення Господарського суду м.
Києва від 03.12.2013р. скасувати в частині
зменшення пені. Представник
відповідача заперечував проти доводів
апеляційного оскарження, посилаючись
на законність і обґрунтованість
судового рішення по даній справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши усні пояснення
сторін, дійшла висновку апеляційну
скаргу позивач ПАТ по газопостачанню
та газифікації "Сумигаз" залишити без
задоволення, Рішення Господарського
суду м. Києва від 03.12.2013 р. № 910/21227/13
залишити без змін, приймаючи до уваги
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
21.01.2013 р. між позивачем ПАТом по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" та відповідачем ПАТом "НАК
"Нафтогаз України" було укладено
Договір на розподіл природного газу №
14/975/13 (арк. 10-14).

За умовами Договору від 21.01.2013р. №14/975/13
позивач ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз" зобов'язався
протягом 2013 року здійснити
транспортування природного газу
відповідачу ПАТу "НАК "Нафтогаз
України", а відповідач - оплачувати
надані послуги на умовах Договору.

Згідно з п. 5.5 Договору від 21.01.2013р.
№14/975/13 відповідач ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" здійснює оплату послуг до 20
числа місяця, наступного за місяцем
надання послуг.

Відповідно до п. 5.1 Договору від 21.01.2013р.
№14/975/13 тариф на транспортування 1000 м3
газу розподільчими трубопроводами
виконавця встановлений в розмірі 281,88
грн. з урахуванням ПДВ, з 01.01.2013 р. на
підставі Додаткової угоди № 1 від 24.04.2013
р. - 272,64 грн. з ПДВ, з 01.07.2013 р. за
Додатковою угодою № 2 від 23.07.2013 р. - 271,32
грн. з ПДВ, з 01.08 2013 р. відповідно до
Додаткової угоди № 3 від 27.08.2013 р. - 273
грн. з ПДВ.

Строк дії Договору від 21.01.2013р. №14/975/13
за умовами п. 11.1 даного Договору
встановлений з 1 січня до 31 грудня 2013 р.
в частині транспортування природного
газу, в частині проведення розрахунків
за послуги - до їх повного здійснення.

Місцевим господарським судом
встановлено та Актами наданих послуг з
транспортування газу
газорозподільними мережами № 01 від
31.01.2013 р., №02 від 28.02. 2013 р., №03 від 31.03.2013
р., №04 від 30.04.2013 р., №05 від 31.05.2012 р., №06
від 30.06.2012 р., №07 від 31.07.2012 р.,
Банківськими виписками з рахунку
позивача за березень-серпень 2013 року
підтверджується факт надання
позивачем відповідачу протягом
січня-липня 2013 року послуг з
транспортування 160620710 м3 природного
газу вартістю 45 000 628,58 грн., а також
оплати останнім наданих послуг у
повному обсязі з порушенням строків,
встановлених Договором від 21.01.2013р.
№14/975/13 (арк. с. 18-30).

Враховуючи, що відповідач прострочив
оплату наданих йому послуг з нього на
користь позивача судом першої
інстанції було стягенено
80 364,03 грн. 3% річних з простроченої суми.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" просив стягнути з відповідача
ПАТ «НАК «Нафтогаз України» пеню у
розмірі 401 557,76 грн.. Однак, з урахуванням
встановлених господарським судом
обставин щодо розміру простроченого
зобов'язання та стану його виконання на
час розгляду справи судом, відсутності
даних про заподіяння позивачу у зв'язку
з цим збитків, співрозмірності
належних до сплати відповідачем
штрафних санкцій і сумою прострочення,
інтересів сторін у забезпеченні
сталого функціонування
паливно-енергетичного комплексу, суд
першої інстанції відповідно до вимог
ст. 233 ГК України зменшив розмір пені на
361 401, 99 грн. до 40 155,77 грн. (401 557, 76 грн. - 631
401, 99 грн. = 40 155, 77 грн.).

Зважаючи на вищевикладені обставини,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про задоволення
позову частково та зменшення розміру
пені на 361 401, 99 грн. з таких підстав.

Пунктом 1 ст.233 ГК України закріплено, що
суд має право зменшити розмір санкцій,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника. Вирішуючи
питання про зменшення розміру пені, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, суд повинен
з'ясувати наявність значного
перевищення розміру неустойки перед
розміром збитків, а також об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеня
виконання зобов'язань, причини
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора.

За оцінкою колегії суддів, судом першої
інстанції вірно застосовані положення
вищевказаних правових норм та
правомірно враховано співрозмірность
належних до сплати відповідачем
штрафних санкцій і суму прострочення,
та ті факти, що на момент розгляду
справи господарським судом
зобов'язання по сплаті основного боргу
за Договором від 21.01.2013р. №14/975/13
відповідачем ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» було виконано, дані про
заподіяння позивачу у зв'язку з цим
збитків відсутні, що стало підставою
для часткового зменшення суми пені до 40
155, 77 грн..

Беручи до уваги вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для
зміни чи скасування Рішення
Господарського суду м. Києва від 03.12.2013
р. №910/21227/13 відсутні, тому апеляційна
скарга ПАТ по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз" задоволенню не
підлягає.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України
судовий збір за апеляційний перегляд
справи покладається на позивача ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз".

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 83, 85, 99, 101-105 ГПК
України, ст. 233 ГК України,
Київський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013 р. №
910/21227/13 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014
р. №910/21227/13 набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014
р. №910/21227/13 може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України у 20-денний
строк.

Матеріали справи №910/21227/13 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

Л.В. Кропивна