ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.02.2014р.
Справа №905/8280/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання
Табачнікові В.Г.

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська
страхова група», м.Київ

до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА»,
м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні

відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»,
м.Київ

про відшкодування 40846,98грн.
шкоди в порядку регресу

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не викликався.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

04.02.2014р. з 10-20год. до 10-25год.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська
страхова група», м.Київ звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», м.Донецьк про
відшкодування 40846,98грн. шкоди в порядку
регресу.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 29.11.2013р. до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Публічне
акціонерне товариство «Київенерго»
(а.с.1).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на: Договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів, цивільно-правової
відповідальності водія та від
нещасного випадку з водієм та
пасажирами на транспорті №28-2803-12-00062
від 20.03.2012р.; Довідку ДАІ; заяву про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування від 27.02.2013р.;
постанову Оболонського районного суду
м.Києва від 19.03.2013р. у справі №756/3446/13-п
(пр.№3-1718/2013); рахунок - фактуру №СМУ00004587
від 04.03.2013р.; Акти виконаних робіт №11143
та №11145; страховий акт №ДККА-24808 від
14.03.2013р. та розрахунок до нього;
платіжне доручення №4426 від 15.03.2013р.;
заяву на виплату (страхового)
відшкодування в порядку регресу №18553
від 15.05.2013р. тощо.

Позивач протягом розгляду справи
надав:

1) телеграму №112 від 13.12.2013р. про розгляд
справи за відсутності свого
представника (а.с.87, 88);

2) заяву вих.№19868 від 12.12.2013р. з
витребуваними судом документами, в
якій просив проводити розгляд справи
без присутності свого представника
(а.с.121-128);

3) заяву вих.№20120 від 22.01.2014р. з
додатками, в якій просив проводити
розгляд справи без присутності свого
представника. До заяви, зокрема, додав
заперечення на відзив відповідача та
оригінали Актів виконаних робіт
(а.с.151-164).

Відповідач протягом розгляду справи
надав:

1) з супровідним листом №2571/17 від
19.12.2013р. - витребувані судом документи,
зокрема, відзив на позовну заяву №2570/17
від 19.12.2013р., в якому просив відмовити у
задоволенні позовних вимог; копію
Полісу №АВ/4424745, яким забезпечено
транспортний засіб JCB-3CX, д.н.з. НОМЕР_4
(а.с.131-143);

2) з супровідним листом №182/17 від 29.01.2014р.
- докази направлення відзиву позивачу
та третій особі (а.с.186-188).

Протягом розгляду справи третя особа
надала з супровідними листами №027/26/2243
від 13.12.2013р. та №027/26/131 від 21.01.2014р. -
зокрема, докази на підтвердження
правомірності керування ОСОБА_1
екскаватором JCB-3CX, д.н.з. НОМЕР_4 та
пояснення водія про обставини ДТП
(а.с.100-119, 165-184);

16.12.2013р. на адресу господарського суду
від Оболонського районного суду
м.Києва з супровідним листом №А-5 від
10.12.2013р. надійшли копії
адміністративної справи №756/3446/13-п
(пр.№3-1718/2013) відносно ОСОБА_1 (а.с.89-97).

Розпорядженнями голови господарського
суду Донецької області від 24.12.2013р. та
від 08.01.2014р. відповідно справу передано
на розгляд судді Макарової Ю.В. у
зв'язку з перебуванням судді Шилової
О.М. на лікарняному та повернуто судді
Шиловій О.М. у зв'язку з виходом
останньої з лікарняного (а.с.144, 150).

Розглянувши наявні у матеріалах справи
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі обставини справи, оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням докази, які
мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2012р. між ПрАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група»
(Страховик, позивач) та ТОВ «Ост Вест
Експрес» (Страхувальник) було укладено
Договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті №28-2803-12-00062
(далі - Договір страхування, а.с.5-14),
згідно з п.4. якого позивачем
застрахований транспортний засіб
марки Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1
(надалі - застрахований автомобіль) на
умовах страхування КАСКО (п.5). За
ризиком ДТП Договором встановлена
франшиза Страховика 0% (п.11.8). Згідно з п.3
Договору страхування вигодонабувачем
визначено Страхувальника. Згідно з п.8
Договору він діє з 00.00год 12.04.2012р. до
24.00год. 11.04.2013р.

26.02.2013р. на вул.Аляб'єва, біля буд.№21 по
вул.В.Хвойки в м.Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода (надалі -
ДТП) за участю застрахованого
автомобіля під керуванням ОСОБА_3 і
екскаватора-навантажувача JCB-3CX, д.н.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в
результаті чого застрахований
автомобіль отримав механічні
пошкодження (а.с.20, 91-94, 102, 106).

Повна дійсна вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля склала
40846,98грн., що підтверджується
складеними Товариством з обмеженою
відповідальністю «САМІТ МОТОРЗ
УКРАЇНА» Актами виконаних робіт/послуг
та передання/прийняття автомобіля №11143
від 26.04.2013р. та №11145 від 26.04.2013р. (а.с.160-161).

На підставі Договору страхування і
заяви Страхувальника на виплату
страхового відшкодування від 27.02.2013р.
(а.с.43-44) уповноваженим представником
позивача був складений Акт огляду
пошкодженого транспортного засобу від
27.02.2013р. (а.с.23-24). З посиланням на
зазначений Акт огляду та виставлений
Страхувальнику Товариством з
обмеженою відповідальністю «САМІТ
МОТОРЗ УКРАЇНА» рахунок-фактуру
№СМУ00004587 від 04.03.2013р. на суму 40846,98грн.
(а.с.33-34) позивачем складений Страховий
акт №ДККА-24808 від 14.03.2013р. на суму
40846,98грн. (а.с.45). Платіжним дорученням
№4426 від 15.03.2013р. позивач виплатив на
користь ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА»
страхове відшкодування в сумі 40846,98грн.
(а.с.47).

Згідно з п.7.38 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
спільним Наказом Міністерства юстиції
України та Фонду державного майна
України №142/5/2092 від 24.11.2003р. (далі -
Методика), знос не нараховується для
нових складників та для складників КТЗ,
строк експлуатації яких не перевищує: 5
років - для легкових КТЗ виробництва
країн СНД та 7 років - для інших легкових
КТЗ.

Згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_5
застрахований позивачем автомобіль
було випущено у 2011 році (а.с.16). З п.3
розрахунку страхового відшкодування
(а.с.46) вбачається, що за даним
транспортним засобом позивачем
страхові виплати раніше не проводились
- тобто до ДТП від 26.02.2013р. застрахований
позивачем автомобіль пошкоджень не
отримував, і іншого відповідачем суду
не доведено. Відповідачем також не
доведено факт експлуатування
застрахованого позивачем автомобіля в
інтенсивному режимі.

Таким чином, знос під час здійснення
позивачем страхової виплати
нарахуванню не підлягав, оскільки на
момент ДТП від 26.02.2013р. строк
експлуатації застрахованого
автомобіля не перевищив 7 років.

Аналіз приписів ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.ч.2, 5
ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу
України дозволяє дійти висновку про те,
що у випадку заподіяння шкоди
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки питання про її
відшкодування вирішується за
принципом вини.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Стаття 993 Цивільного кодексу України
передбачає, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, яка отримала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за спричинені збитки.
Аналогічне положення встановлене ст.27
Закону України "Про страхування".

Наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п.12.1.
Правил дорожнього руху України під час
керування 26.02.2013р.
екскаватором-навантажувачем д.н.
НОМЕР_2, що спричинило пошкодження
транспортних засобів, підтверджена
постановою Оболонського районного
суду м.Києва від 19.03.2013р. у справі
№756/3446/13-п (пр.№3-1718/2013) (а.с.96).

З наданої відповідачем копії Полісу
№АВ/4424745 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (надалі - Поліс №АВ/4424745, а.с.140)
вбачається, що на дату ДТП (26.02.2013р.) ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» забезпечило
цивільно-правову відповідальність у
зв'язку з керуванням транспортним
засобом JCB-3CX, д.н. НОМЕР_2, що належить
ПАТ «Київенерго» (надалі - забезпечений
автомобіль) з лімітом відшкодування за
майнову шкоду 50000грн. та франшизою
0,00грн. Період дії полісу: з 00-00 06.07.2012р.
до 05.07.2013р. включно.

З наведеного у п.1.4. ч.1 ст.1 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) визначення
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність особи, яка не є
страхувальником, вважається
застрахованою, якщо така особа
правомірно володіє забезпеченим
транспортним засобом. Володіння
забезпеченим транспортним засобом
вважається правомірним, якщо інше не
встановлено законом або рішенням суду.

Під час ДТП від 26.07.2013р. ОСОБА_1 керував
забезпеченим автомобілем, перебуваючи
у трудових відносинах з ПАТ
«Київенерго», що підтверджується
копіями наказів: про приймання на
роботу №1992к від 01.10.2008р., про
переведення №111-к від 01.03.2010р. та про
переведення №725-п від 01.11.2012р. (а.с.103-105).

На підставі викладеного суд доходить
до висновку, що на момент скоєння ДТП
екскаватор-навантажувач JCB-3CX, д.н.
НОМЕР_2 згідно з приписами п.п.1.4., 1.7. ч.1
ст.1 Закону вважався забезпеченим
відповідачем транспортним засобом, а
ОСОБА_1 - особою, відповідальність якої
застрахована відповідачем.

Таким чином, з урахуванням приписів
ст.993 Цивільного кодексу України,
ст.ст.18, 27 Закону України „Про
страхування", ст.ст.22, 28, 29 Закону особою,
відповідальною за завдані позивачу
виплатою ним страхового відшкодування
збитки, є Приватне акціонерне
товариство «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» - в межах
Полісу №АВ/4424745.

Заявлена позивачем до стягнення сума
страхового відшкодування не перевищує
ліміт відповідальності ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА».

Матеріали справи не містять доказів
відшкодування відповідачем сплаченого
позивачем страхового відшкодування на
час розгляду даної справи.

Відповідно до ст.29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
страховиком за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.
Оскільки Методикою як спеціальним
нормативним актом у сфері оцінки
колісних транспортних засобів не
передбачено нарахування зносу для
складників КТЗ, строк експлуатації
яких не перевищує: 5 років - для легкових
КТЗ виробництва країн СНД та 7 років -
для інших легкових КТЗ (п.7.38), а на
момент ДТП від 26.02.2013р. строк
експлуатації застрахованого позивачем
автомобіля не перевищив 7 років, то знос
під час визначення суми збитків, що
підлягають відшкодуванню
відповідачем, вирахуванню не підлягає.

Виходячи з приписів ст.ст.22, 1192 ЦК
України та ст.ст.9, 20, 25 Закону України
„Про страхування", ст.29 Закону, п.7.38
Методики, суд дійшов висновку про те, що
у даному випадку правомірним є
обчислення розміру завданої
застрахованій позивачем особі шкоди
виходячи саме з вартості
відновлювального ремонту, характеру
пошкоджень та стану застрахованого
транспортного засобу - тобто на
підставі рахунку-фактури СТО №СМУ00004587
від 04.03.2013р. (а.с.33), факт виконання
переліку робіт за яким та їх вартість
підтверджується складеними 26.04.2013р.
Актами виконаних робіт/послуг та
передання/прийняття автомобіля №11143 та
№11145 (а.с.160-161).

Рахунок СТО є підставою для виникнення
податкових зобов'язань, пов'язаних з
наданням послуг з відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу. Зазначені зобов'язання
виникають внаслідок фактичного
надання послуги з проведення такого
ремонту за умови, що виконавець цієї
послуги є платником ПДВ.

Як вже зазначалось, належним чином
оформлені ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА»
Акти виконаних робіт/послуг та
передання/прийняття автомобіля №11143 та
№11145 від 26.04.2013р. підтверджують
фактичне надання послуг з проведення
відновлювального ремонту, дійсна повна
вартість якого повністю відповідає
розміру страхового відшкодування,
сплаченого позивачем на підставі
рахунку-фактури ТОВ «САМІТ МОТОРЗ
УКРАЇНА» №СМУ00004587 від 04.03.2013р.

ТОВ «САМІТ МОТОРЗ УКРАЇНА» є платником
податку на додану вартість, що
підтверджується Свідоцтвом №100267584
серії НБ №486493, виданим 08.02.2010р. (а.с.159).

З огляду на викладене, враховуючи
наявні в матеріалах справи документи
на підтвердження здійснення позивачем
страхової виплати за Договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті №28-2803-12-00062
від 20.03.2012р. і виникнення обов'язку
відповідача відшкодувати завдану цим
шкоду в порядку регресу згідно з
Полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/4424745, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
стягнення 40846,98грн. страхового
відшкодування в порядку регресу є
обґрунтованими, підтвердженими
належним чином та такими, що підлягають
задоволенню.

Викладені у відзиві №2570/17 від 19.12.2013р.
(а.с.132-133) заперечення відповідача про
те, що позивачем не надано доказів
чинності Договору страхування, суд не
приймає до уваги з огляду на наступне.

Позивачем надано суду копію виписки з
власного банківського рахунку, з якої
вбачається, що 20.03.2013р. Страховик
отримав від Страхувальника страховий
платіж у розмірі 39493,50грн. за Договором
№28-2803-12-00062 (а.с.157).

Крім того, у п.3 страхового акту
№ДКАА-24808 від 14.03.2013р. (а.с.45) позивачем
зазначений термін дії Договору: з
12.04.2012р. до 11.04.2013р., що свідчить про
визнання позивачем факту набуття
Договором страхування чинності. У п.5
розрахунку суми страхового
відшкодування від 14.03.2013р. зазначено, що
страховий платіж за період, в якому
настав страховий випадок, сплачений
(а.с.46).

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Відповідачем не доведено
належними та допустимими доказами факт
неукладеності або недійсності
Договору добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті №28-2803-12-00062
від 20.03.2012р., а отже, суд виходить з
презумпції правомірності вказаного
правочину (ст.204 ЦК України) та
обов'язковості зазначеного Договору
для виконання позивачем (ст.629 ЦК
України, ч.1 ст.16 Закону України „Про
страхування").

Решта викладених у відзиві №2570/17 від
19.12.2013р. (а.с.132-133) доводів відповідача
спростовується наявними у матеріалах
справи документами, на які містяться
посилання у даному рішенні.

Судовий збір відповідно до приписів
абз.3 ч.1 ст.49 ГПК України покладається
на відповідача.

На підставі викладеного, згідно зі
ст.ст.22, 204, 629, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192
Цивільного кодексу України; ст.228
Господарського кодексу України; ст.ст.9,
16, 18, 20, 25, 27 Закону України „Про
страхування"; п.1.4. ч.1 ст.1, ст.ст.12, 22, 28, 29
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" №1961-IV від
01.07.2004р.; п.7.38 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
спільним Наказом Міністерства юстиції
України та Фонду державного майна
України №142/5/2092 від 24.11.2003р.; керуючись
ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»,
м.Київ до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», м.Донецьк про
відшкодування 40846,98грн. шкоди в порядку
регресу - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» (83052, м.Донецьк,
пр.Ілліча, 100; ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» (03038,
м.Київ, вулІ.Федорова, 32-А; р/р в АБ
«Укргазбанк», МФО 320478, )
40846,98грн. на відшкодування шкоди в
порядку регресу, 1720,50грн. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 04.02.2014р. оголошено
і підписано вступну та резолютивну
частини рішення.

Повне рішення складене та підписане
10.02.2014р.

Суддя
О.М.
Шилова

надруковано 4 примірники:

1 - до справи, 2 - сторонам,

1 - третій особі