м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «МАКИ»доТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«ТОПОС»простягнення 21 900,00 грн.Суддя
Представники сторін:
від позивача:Дубровінська І.Ю., Костюк
Д.В.від відповідача:Махиня Р.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «МАКИ» (надалі - ТОВ
«МАКИ») звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «ТОПОС» (надалі - ТОВ «НВП
«ТОПОС») про стягнення 21 900,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем було перераховано
передоплату за договором на комплекс
проектно-вишукувальних робіт по
корегуванню проекту землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки №04-12-О
від 16.01.2012 р., а відповідачем належним
чином зобов'язання з виконання робіт за
таким договором не виконано, в зв'язку з
чим виникла заборгованість у розмірі 21
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.12.2013 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
14.01.2014 р. до канцелярії суду
представником відповідача надано
відзив на позовну заяву, в якому
відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував з огляду на пропуск
позивачем строку позовної давності, а
також на те, що предмет спору був
відсутній до порушення провадження у
справі.
В судовому засіданні 15.01.2014 р. судом
оголошувалась перерва до 03.02.2014 р.
В судове засідання представники
позивача з'явилися, вимоги ухвали суду
виконали, надали пояснення стосовно
суті спору, позовні вимоги підтримали у
Представник відповідача з'явився,
вимоги ухвали суду виконав, проти
задоволення позовних вимог
заперечував з огляду на викладені у
відзиві на позовну заяву обставини.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2012 р. між ТОВ «НВП «ТОПОС»
(виконавець) та ТОВ «МАКИ» (замовник)
було укладено договір на комплекс
проектно-вишукувальних робіт по
корегуванню проекту землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки №04-12-О
(надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
виконання комплексу
проектно-вишукувальних робіт по
коригуванню проекту землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки ТОВ
«МАКИ», розташованої на вул.
Новокостянтинівській, 12 у Оболонському
районі м. Києва.

Пунктами 2.1 та 2.2 Договору сторони
погодили строк його дії: початок -
виконавець приступає до роботи після
поступання 100% оплати або авансу на
розрахунковий рахунок виконавця;
закінчення - 30 робочих днів після
зарахування грошей на розрахунковий
рахунок виконавця.

За приписами п. 3.3 Договору загальна
вартість виконаних робіт складає 12 000,00
грн. з ПДВ.

Згідно з п. 5.1 Договору по закінченні
робіт виконавець подає замовнику акт
здачі-приймання виконаних робіт з
доданням до нього іншої документації,
передбаченої умовами договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору робота
враховується виконаною, коли
документація прийнята на затвердження
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації).

Крім того, 06.02.2012 р. сторонами було
укладено Додаткову угоду до Договору,
вартість робіт згідно п. 3.3 якої складає
9 900,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов Договору позивачем
було внесено 100% передоплату вартості
робіт за Договором та Додатковою
угодою від 06.02.2012 р. до Договору на
загальну суму 21 900,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №13 від 26.01.2012 р. та №56 від
12.03.2012 р.

20.09.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією №22 про
повернення грошових коштів у зв'язку з
невиконанням ним зобов'язання за
Договором.

16.10.2013 р. від відповідача надійшла
відповідь на претензію, в якій ТОВ «НВП
«ТОПОС» заперечував проти повернення
суми попередньої оплати з огляду на
належне виконання ним зобов'язань за
Договором.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що
позивач вказує на неналежне виконання
відповідачем свого зобов'язання з
виконання робіт за Договором, а тому
просить стягнути суму сплаченого
авансу.

Договір є договором підряду на
проведення проектних робіт, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
§4 Глави 61 Цивільного кодексу України
та Глави 33 Господарського кодексу
України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 324 Господарського
кодексу України за договором підряду
на проведення проектних і
досліджувальних робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну документацію або
виконати обумовлені договором
проектні роботи, а також виконати
досліджувальні роботи, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Згідно із ст. 887 Цивільного кодексу
України за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх. До договору
підряду на проведення проектних і
пошукових робіт застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

За приписами ст. 888 Цивільного кодексу
України за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт замовник зобов'язаний передати
підрядникові завдання на проектування,
а також інші вихідні дані, необхідні
для складання проектно-кошторисної
документації. Завдання на проектування
може бути підготовлене за дорученням
замовника підрядником. У цьому разі
завдання стає обов'язковим для сторін з
моменту його затвердження замовником.

Згідно із ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний, якщо
інше не встановлено договором підряду
на проведення проектних та пошукових
робіт сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу
України підрядник має право вимагати
виплати йому авансу лише у випадку та в
розмірі, встановлених договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов п. 2.1 Договору та
Додаткової угоди від 06.02.2012 р. до
Договору позивачем було внесено аванс
у розмірі 100% вартості робіт на загальну
суму 21 900,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями №13 від 26.01.2012 р.
та №56 від 12.03.2012 р.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу
України строки виконання роботи або її
окремих етапів встановлюються у
договорі підряду.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530,
ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України та
п. 2.2 Договору та Додаткової угоди від
06.02.2012 р. до Договору, відповідач
зобов'язаний був виконати роботи по
корегуванню проекту землеустрою, щодо
відведення земельної ділянки у строк
до 23.04.2012 р. (30 робочих днів після
зарахування 100% передоплати на рахунок
виконавця).

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Матеріали справи не містять, а
відповідачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
факту виконання робіт за Договором та
Додатковою угодою від 06.02.2012 р. до
Договору.

Відповідач зазначає, що ним повністю
виконано передбачені вимогами
Договору роботи по коригуванню проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки ТОВ «МАКИ», що підтверджується
наявною в матеріалах справи технічною
документацією із землеустрою.

Відповідно до п. 5.3 Договору робота
враховується виконаною, коли
документація прийнята на затвердження
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київради
(Київської міської державної
адміністрації).

При цьому, із вказаної технічної
документації із землеустрою
вбачається, що вона була прийнята на
затвердження Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) 05.11.2008 р., в той час як
Договір укладено сторонами 16.01.2012 р.

Таким чином суд приходить до висновку
про те, що додана відповідачем до
відзиву на позовну заяву технічна
документація не може бути належним
доказом виконання ним підрядних робіт
за Договором, оскільки вона була
складена та надана на затвердження
уповноваженому органу більш ніж за три
роки до укладення між сторонами такого
Договору.

Відтак, докази виконання відповідачем
робіт у визначений п. 2.2 Договору строк
відсутні, а позивачем заявлено вимогу
про зобов'язання відповідача повернути
суму авансу у розмірі 21 900,00 грн.,
сплачену на виконання умов такого
Договору.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного
кодексу України, якщо не буде
встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в
Україні законодавства, авансом є
грошова сума, яку перераховують згідно
з договором наперед у рахунок
майбутніх розрахунків за товари
(роботи, послуги), які мають бути
отримані (виконані, надані). Тобто, у
разі невиконання зобов'язання, за яким
передавався аванс, незалежно від того,
з чиєї вини це відбулося, аванс
підлягає поверненню особі, яка його
сплатила.

Аналогічні висновки містяться у
постановах Вищого господарського суду
України від 11.03.2011 р. у справі №2-22/1351-2009
та від 12.06.2012 р. у справі №55/385.

З урахуванням того, що судом
встановлений факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань з виконання робіт за
Договором, враховуючи, що термін дії
такого Договору закінчився, суд
приходить до висновку про те, ТОВ «НВП
«ТОПОС» зобов'язане повернути ТОВ
«МАКИ» отриманий від нього авансовий
платіж у розмірі 21 900,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
«МАКИ» про стягнення з ТОВ «НВП «ТОПОС»
заборгованості у розмірі 21 900,00 грн. є
правомірними та обґрунтованими, а тому
задовольняються судом у повному
обсязі.

Твердження відповідача про
необхідність застосування наслідків
пропуску строку позовної давності у
спарві судом не приймаються з огляду на
наступне.

Згідно з положеннями статті 256
Цивільного кодексу України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 863 Цивільного кодексу України
визначено, що до вимог щодо неналежної
якості роботи, виконаної за договором
підряду, застосовується позовна
давність в один рік, а щодо будівель і
споруд - три роки від дня прийняття
роботи замовником.

При цьому суд відзначає, що положення
вказаної норми передбачають
застосування скорочених строків
позовної даності у зв'язку з виявленням
недоліків (неналежної якості)
виконаної за договором підряду роботи,
в той час як предметом розгляду даної
справи є зовсім інші правовідносини
(стягнення авансу за невиконання
відповідачем роботи), до яких
застосовується загальний строк
позовної давності, а тому у задоволенні
заяви відповідача про застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «МАКИ»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «ТОПОС» (03151, м. Київ, вул.
Народного ополчення, 1, к. 301;
ідентифікаційний код 32732387) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАКИ» (04060, м. Київ,
вул. Котовського, 4; ідентифікаційний
код 14340969) заборгованість у розмірі 21 900
(двадцять одна тисяча дев'ятсот) грн. 00
коп. та судовий збір у розмірі 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.02.2014 р.

Суддя
В.П. Босий