м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 916/13/1863 29.01.14

за позовом Комунального
підприємства"Теплопостачання міста
Одеси" до Публічного акціонерного
товариства "Мостобуд"
простягнення 14 190,72 грн. суддя Пукшин
Л.Г.

Представники:

від позивача не з'явилисьвід
відповідача не з'явились

В судовому засіданні 29.01.14 в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Комунального
підприємства"Теплопостачання міста
Одеси" до Публічного акціонерного
товариства "Мостобуд" про стягнення 14
190,72 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що всупереч умовам укладеного між
сторонами договору № 6461 від 01.10.2007 на
постачання теплової енергії на об'єкти
споживача, які розташовані за адресою:
м. Одеса, вул. Пушкінська, 29, кв. 9, 12, 14,
відповідачем неналежно виконувались
обов'язки в частині внесення плати за
спожиту теплову енергію, внаслідок
чого у останнього виникла
заборгованість за період з 01.11.2012 по
01.01.2013 у розмірі 14 190,72 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 20.11.2013 року, керуючись ст. 15,
17 Господарського процесуального
кодексу України, вирішено передати
позовну заяву та додані до неї
документи за підсудністю до
Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 02.12.2013 порушено провадження у
справі № 916/13/1863 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні 15.01.2014.

У судове засідання, призначене на
15.01.2014, представники сторін не
з'явились, вимоги ухвали суду не
виконали, про причини неявки суд не
повідомили, про дату, час та місце
судового розгляду були повідомлені
належним чином, у зв'язку з чим розгляд
справи було відкладено на 29.01.14.

17.01.14 через загальний відділ
діловодства суду від позивача надійшли
документи на виконання вимог ухвали
суду від 02.12.13, що були залучені судом до
матеріалів справи.

В судове засідання 29.01.14 представники
сторін не з'явились, про дату та час
судового засідання були повідомлені
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами. Проаналізувавши зібрані
по справі докази, суд дійшов висновку
про достатність матеріалів справи для
її розгляду по суті за відсутності
представника відповідача та його
відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив.

01 жовтня 2007 року між Комунальним
підприємством „Теплопостачання міста
Одеси" (далі - позивач, теплопостачальна
організація) та Відкритим акціонерним
товариством «Мостобуд», що змінило
своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Мостобуд» (далі
- відповідач, споживач) було укладено
договір на постачання теплової енергії
№ 6461, відповідно до умов якого
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання постачати споживачу
теплову енергію, а споживач
зобов'язується оплачувати фактично
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбачені цим договором. Теплова
енергія постачається споживачу на
приміщення Мостозагону № 23 по вул..
Пушкінська, 29, кв. 9, 12, 14 в м. Одесі в
обсягах згідно додатку 1 до цього
договору.

Виходячи з умов п.п. 10.1, 10.4 договору на
постачання теплової енергії № 6461 від
01.10.2007р. даний договір було укладено
строком до 31.12.2008р. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін. В
матеріалах справи відсутні докази
волевиявлення жодної із сторін
названого договору на припинення його
дії, у зв'язку з чим, суд доходить
висновку, що договір на постачання
теплової енергії № 6461 від 01.10.2007р.,
укладений між сторонами по справі, був
пролонгований на той самий строк та на
тих самих умовах, які були передбачені
сторонами в момент його укладення, та
на момент вирішення цього спору є
діючим.

Положеннями п. 4.2. договору на
постачання теплової енергії № 6461 від
01.10.2007р встановлено, що до обов'язків
теплопостачальної організації
віднесено забезпечення постачання
теплової енергії Споживачу в обсягах
згідно з додатком 1. Згідно з додатком №
1 до договору на постачання теплової
енергії № 6461 від 01.10.2007р сторонами
даного договору було погоджено
орієнтовний обсяг поставки теплової
енергії на рік у розмірі 93,94 Гкал.,
орієнтовна вартість теплової енергії,
що постачається споживачу за поточний
рік, відповідно до тарифу 285,39 грн.,
діючого на момент укладання договору,
становить 22236,17 грн., ПДВ 4447,23 грн.,
всього 26683,40 грн.

Додатковими угодами сторони
неодноразово вносили зміни до договору
на постачання теплової енергії № 6461
від 01.10.2007р в частині найменування та
банківських реквізитів сторін, а також
в частині розміру тарифу за теплову
енергію, який відповідно до додаткової
угоди № 4 з 01.07.09 встановлено на рівні
660,64 грн. за 1 Гкал.

21.02.13 на адресу позивача надійшла заява
відповідача (вх.. № ТС-01/07-782) про
розірвання договору на постачання
теплової енергії № 6461 від 01.10.2007 у
зв'язку з відчуженням квартир № 9, 12, 14
по вул.. Пушкінській 29 Ящуку В.П.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем належним чином виконувались
прийняті на себе зобов'язання за
договором на постачання теплової
енергії № 6461 від 01.10.2007р шляхом
безперервного постачання теплової
енергії відповідачу на опалення
житлового будинку, розташованого за
адресою: м. Одеса, 29, кв. 9, 12, 14, у
відповідності до погоджених у Додатку 1
обсягах протягом строку дії названого
договору. Зокрема, відповідно до
наявних у матеріалах справи звітів про
використану теплову енергію,
складених, протягом періоду з
листопада 2012 по січень 2013р.
відповідачем здійснювалось споживання
поставленої позивачем теплової
енергії.

Згідно з п.п. 3.2.2, 6.1, 6.3, 6.4, 6.5 договору на
постачання теплової енергії № 6461 від
01.10.2007р споживач зобов'язується
виконувати умови та порядок оплати
спожитої теплової енергії в обсягах і
терміни, що передбачені цим договором.
Розрахунки за теплову енергію
проводяться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів 285,39
грн. за 1 Гкал на розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації.
Споживач за три дні до початку
розрахункового періоду сплачує
теплопостачальній організації
вартість заявленої та зазначеної в
договорі кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період.
Щомісяця Споживач та Теплопостачальна
організація до 15 числа місяця після
розрахункового складають акт звіряння
взаєморозрахунків. Сальдо, що
відображено в акті звіряння
взаєморозрахунків, враховується для
подальшої оплати.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором на постачання
теплової енергії № 6461 від 01.10.2007р, в
частині своєчасного та повного
здійснення розрахунків за спожиту
теплову енергію за період з листопада
2012 по січень 2013 року.

Взаємовідносини між постачальниками
та споживачами теплової енергії
регулюються ст.ст. 275-277 Господарського
кодексу України, «Правилами
користування тепловою енергією»,
затвердженими Постановою КМУ від
03.10.07р. № 1198, Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», Законом
України «Про теплопостачання».

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу
України за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається. Предметом договору
енергопостачання є окремі види енергії
з найменуванням, передбаченим у
державних стандартах або технічних
умовах.

У відповідності до ст. 276
Господарського кодексу України
загальна кількість енергії, що
відпускається, визначається за
погодженням сторін. Показники якості
енергії узгоджуються сторонами на
підставі державних стандартів або
технічних умов шляхом погодження
переліку (величини) показників,
підтримання яких є обов'язком для
сторін договору. Строки постачання
енергії встановлюються сторонами у
договорі виходячи, як правило, з
необхідності забезпечення її
ритмічного та безперебійного
надходження абоненту. Основним
обліковим періодом енергопостачання є
декада, з коригуванням обсягів
протягом доби. Сторони можуть
погоджувати постачання енергії
протягом доби за годинами, а також час і
тривалість максимальних та
мінімальних навантажень. Розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється, як
правило, у формі попередньої оплати. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися планові платежі з
наступним перерахунком або оплата, що
провадиться за фактично відпущену
енергію.

Згідно ст. 277 Господарського кодексу
України, абоненти користуються
енергією з додержанням правил
користування енергією відповідного
виду, що затверджуються Кабінетом
Міністрів України, а саме: «Правила
користування тепловою енергією»,
затверджені постановою KM України від
03.10.2007 р. №1198.

Пунктом 29 Правил користування тепловою
енергією, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р.
№ 1198, передбачено, що теплова енергія
постачається безперервно, якщо
договором не передбачено інше. Пунктом
40 «Правил користування тепловою
енергією» встановлено, що споживач
зобов'язаний дотримуватись вимог
договору.

В силу положень ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.
Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог
ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі. У випадках, встановлених
законом, застосовуються ціни (тарифи,
ставки тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 191
Господарського кодексу України
державні регульовані ціни
запроваджуються Кабінетом Міністрів
України, органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень у
встановленому законодавством порядку.

У відповідності до ч. 3 ст. 20 Закону
України „Про теплопостачання" від
02.06.2005р. № 2633-IV (з подальшими змінами та
доповненнями) тарифи на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії, крім тарифів на
виробництво теплової енергії для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

В свою чергу, ст. 19 Законом України „Про
державне регулювання у сфері
комунальних послуг" від 09.07.2010р. №
2479-VI (з подальшими змінами та
доповненнями) встановлено, що
національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, виконує функції державного
регулювання у сфері теплопостачання,
централізованого водопостачання та
водовідведення до закінчення процесу
формування національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

Розрахунки за теплову енергію,
поставлену в зазначений період,
здійснено відповідно до тарифу 1 015,56
грн. за 1 Гкал, встановленому
постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України № 133 від 30.09.2011р. „Про
встановлення тарифів на теплову
енергію КП „Теплопостачання міста
Одеси".

Приймаючи до уваги, що матеріалах
справи відсутні докази подальшої зміни
у визначеному законом порядку тарифу
на теплову енергію для населення,
встановленого постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 30.09.2011р. № 133, а також
враховуючи наведені положення
законодавства щодо порядку формування
тарифів на теплову енергію,
господарський суд дійшов висновку про
обґрунтованість та законність
застосування тарифів, яке було
здійснено КП „Теплопостачання міста
Одеси" для визначення вартості
спожитої відповідачем на виконання
умов договору на постачання теплової
енергії № 6461 від 01.10.2007р теплової
енергії протягом спірного періоду.

Таким чином, суд визнає обґрунтованою
та доведеною суму заборгованості
відповідача перед КП „Теплопостачання
міста Одеси" за поставлену теплову
енергію в розмірі 14 190,72 грн., у зв'язку з
чим, заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Це стосується відповідача, який мав
довести суду, що він зобов'язання за
спірним договором виконав своєчасно та
в повному обсязі, відповідно до умов
договору. Відповідач доказів
відсутності заборгованості за
договором на постачання теплової
енергії № 6461 від 01.10.2007р, суду не надав.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд м. Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Мостобуд» (01033 м. Київ, вул.
Паньківська, буд. 5, ідентифікаційний
код 01386326) на користь Комунального
підприємства «Теплопостачання міста
Одеси» (65110 м. Київ, вул.. Балківська, буд.
1-Б, ідентифікаційний код 34674102)
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 14 190 (чотирнадцять тисяч
сто дев'яноста) грн 72 коп., судовий збір
у розмірі 1720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.01.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г