Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
_________________________________
Тел. 698-166, факс 77-44-62
РІШЕННЯ

"30" січня 2014 р.
Справа № 927/78/14

Позивач: ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Відповідач: Публічне акціонерне
товариство

"Будівельна компанія "Домобудівник",

, вул. Щорса 59-а, м.
Чернігів, 14011

Предмет спору: про стягнення 16335,00 грн.

Суддя Белов С.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_2
від07.02.2001року.

відповідач: не з"явився

ОСОБА_1 подано позов до Публічного
акціонерного товариства "Будівельна
компанія "Домобудівник" про стягнення
16335,00 грн. (6591,96 грн. заборгованості по
виплаті заробітної плати, 9743,04 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні).

В судовому засіданні 30 січня 2014 року
позивач виклав позовні вимоги та
просив задовольнити позов в повному
обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, господарський суд
встановив наступне.

Клопотання про залучення документів до
матеріалів справи, підлягає
задоволенню, відповідно до ст. 22 ГПК
України.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 05 листопада
2013 року порушено провадження у справі
№ 927/1361/13 про банкрутство Публічного
акціонерного товариства "Будівельної
Компанії "Домобудівник".

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", суд, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до боржника, у тому числі
спори про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником; про сплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів); стягнення заробітної плати;
поновлення на роботі посадових та
службових осіб боржника, а також
визнання недійсними рішень державних
органів, пов'язаних з майновими
вимогами до боржника.

Позивач працював в Публічному
акціонерному товариству "Будівельна
компанія "Домобудівник" з 2006 року.

11 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звільнений
роботи за власним бажанням, згідно
наказу № 243-ВК від 11.10.2013 року, про що
свідчить копія трудової книжки, в
матеріалах справи.

Згідно ст. 43 Конституції України право
на своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 94 Кодексу
законів про працю України, заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Розмір заробітної плати
залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до положень ст. 21 Закону
України «Про оплату праці», працівник
має право на оплату своєї праці
відповідно до актів законодавства і
колективного договору на підставі
укладеного трудового договору. Розмір
заробітної плати може бути нижчим за
встановлений трудовим договором та
мінімальний розмір заробітної плати у
разі невиконання норм виробітку,
виготовлення продукції, що виявилася
браком, та з інших, передбачених чинним
законодавством причин, які мали місце з
вини працівника. Забороняється
будь-яке зниження розмірів оплати
праці залежно від походження,
соціального і майнового стану, расової
та національної належності, статі,
мови, політичних поглядів, релігійних
переконань, членства у професійній
спілці чи іншому об'єднанні громадян,
роду і характеру занять, місця
проживання.

У відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З довідки Публічного акціонерного
товариства "Будівельна компанія
"Домобудівник" від 07.11.2013 № 04/677,
вбачається, що ПАТ "Будівельна компанія
"Домобудівник" має заборгованість з
виплати заробітної плати перед
позивачем станом на 01.11.2013 року за
період з 01.08.2013 року по 11.10.2013 року у
розмірі 6591,96 грн. А саме:

за серпень 2013 року - 2413,51 грн.;

за вересень 2013 року - 1962,64 грн.;

за жовтень 2013 року - 2215,81 грн.

З зазначеної вище довідки вбачається,
що заборгованість відповідача перед
позивачем з виплати заробітної плати
становить 6591,96 грн.

У відповідності до ст. 115 Кодексу
Законів про працю України, заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця,
погодженим з виборним органом
первинної профспілкової організації
чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної
плати збігається з вихідним, святковим
або неробочим днем, заробітна плата
виплачується напередодні. Розмір
заробітної плати за першу половину
місяця визначається колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не менше оплати за фактично
відпрацьований час з розрахунку
тарифної ставки (посадового окладу)
працівника. Заробітна плата
працівникам за весь час щорічної
відпустки виплачується не пізніше ніж
за три дні до початку відпустки.

Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу Законів про
працю України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

За вказаних вище обставин, суд
приходить до висновку, що відповідачем
порушено право позивача на своєчасне
отримання заробітної плати, що
передбачено ст.ст. 115, 116 Кодексу Законів
про працю України, а отже сума
заборгованості по заробітній платі
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача у розмірі 6591,96 грн.

Також, позивач просить стягнути з
відповідача 9743,04 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні з 11.10.2013 року по 16.01.2014
року.

Відповідно до ст. 117 Кодексу Законів про
працю України, в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 Кодексу
Законів про працю України, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. За наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум, власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Судом встановлено та не
заперечувалось відповідачем, що
заробітна плата позивачу виплачена не
була.

При вирішенні спору в цій частині та
визначенні розміру середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні до стягнення з
відповідача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 20 постанови Пленуму
Верховного суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці», у разі
не проведення розрахунку у зв'язку із
виникненням спору про розмір належних
до виплати сум вимоги про
відповідальність за затримку
розрахунку підлягають задоволенню у
повному обсязі, якщо спір вирішено на
користь позивача або такого висновку
дійде суд, що розглядає справу. При
частковому задоволенні позову
працівника суд визначає розмір
відшкодування за час затримки
розрахунку з урахуванням спірної
суми, на яку той мав право, частки, яку
вона становила у заявлених вимогах,
істотності цієї частки порівняно із
середнім заробітком та інших
конкретних обставин справи.

Заходи, встановлені ст. 117 Кодексу
Законів про працю України, є
відповідальністю роботодавця перед
працівником в разі несвоєчасного
розрахунку при звільненні.

Підставою для застосування такої
відповідальності судом є не лише сам
факт порушення строків розрахунку при
звільненні, встановлених статтею 116
Кодексу Законів про працю України, а й
вина власника щодо працівника.

Враховуючи викладені вище обставини,
суд приходить до висновку про
стягнення з відповідача на користь
позивача середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні з
11.10.2013 року по 16.01.2014 року (за 68 днів) у
розмірі 9743,04 грн. Розрахунок: 143,28
(середньоденна заробітна плата) х 68
(кількість робочих днів) = 9743,04 грн.

Судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 43
Конституції України, ст. ст. 94, 115, 116, 117
Кодексу Законів про працю України, ст.
ст. 22, 33, 34, 49, 82- 85 ГПК України, ст.21 Закону
України «Про оплату праці», ст. 10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Будівельна компанія
"Домобудівник" (вул. Щорса, 59-а, м.
Чернігів, 14011, ) на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 6591,96
грн. заборгованості по виплаті
заробітної плати, 9743,04 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

3.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Будівельна компанія
"Домобудівник" (вул. Щорса 59-а, м.
Чернігів, 14011, ) судовий
збір на користь на користь Державного
бюджету України (отримувач: УДКСУ
м.Чернігова, Державний бюджет, рахунок:
3002, , Банк: ГУДКУ у
Чернігівській обл., МФО: 853592, код
бюджетної класифікації 22030001) 1827,00 грн.
судового збору.

4.Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Белов С.В.