ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.02.14 № 910/2009/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства
"КОМСЕРВІС"

до Фірми "Т.М.М."-Товариство з обмеженою
відповідальністю

про стягнення 42 206,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 394 (без дати) і додані до
неї документи повертаються заявникові
без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано директором Березка Д.І.
Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
Березки Д.І. як керівника Фірми
"Т.М.М."-Товариство з обмеженою
відповідальністю, як-то: наказ про
призначення на посаду, протокол зборів
про обрання на посаду, установчі
документи юридичної особи, довідка з
ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, де було б зазначено
керівника тощо. Отже, в порушення
приписів ч. 2 ст. 28 ГПК України суду не
надані документи, що посвідчують
посадове становище керівника позивача.

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву Фірми "Т.М.М."-Товариство з
обмеженою відповідальністю підписано
уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження (для юридичних осіб)
сторін.

Відповідно до ст. 93 ЦК України,
місцезнаходженням юридичної особи є
фактичне місце ведення діяльності чи
розташування офісу, з якого
проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, дані про місцезнаходження
юридичної особи вносяться до єдиного
державного реєстру.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб"єкта господарювання.

У позовній заяві у якості
місцезнаходження відповідача вказано
наступну адресу: 03146, м. Київ, вул.
Чаадаєва, 2-Б.

В той же час, позивачем не вказано на
жодне з джерел (відповідні довідки з
ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців тощо), з яких він
отримав дані про належність
відповідачу саме вказаної у позовній
заяві адреси. До того, укладений між
сторонами договір № 2283 від 15.08.2013 р. у
"реквізитах сторін" не містить
зазначення наведеної адреси
відповідача, а містить зазначення лише
"поштової адреси" останнього, а саме:
03055, м. Київ, вул. Тимофєєвої, 3. При цьому
докази направлення позовної заяви № 349
(без дати) на "поштову адресу"
відповідача фактично до позовної заяви
не додані.

За таких обставин, суду не доведено
підставність зазначення позивачем у
позовній заяві у якості
місцезнаходження відповідача саме
адреси: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 51, а
рівно фіскальний чек № 5232 від 04.12.2013 р.
та опис вкладення у цінний лист від
04.12.2013 р. не приймаються судом в якості
належних доказів на підтвердження
виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2
ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального
кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява та
додані до неї документи підлягають
поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до господарського суду з
відповідною позовною заявою слід
звернути увагу, що відповідно до вимог
ст. 55 ГПК України ціну позову вказує
позивач, при цьому приписи ГПК України
не містять поняття "додаткові вимоги".

Також слід звернути увагу на приписи ч.
2 ст. 36 ГПК України , відповідно до яких
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.
Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії і проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа. Додані
позивачем до позовної заяви № 349 (без
дати) копії документів належним чином
не засвідчені, оскільки не містять дати
засвідчення цих копій.

Керуючись п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега