ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство

31.01.14 № 910/1172/14. Суддя Баранов Д.О.,
розглянувши матеріали за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "К.Р.Д."
(ідентифікаційний код 36798965) про
порушення справи про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "К.Р.Д." звернулося до
господарського суду із заявою № 28/01-14
від 28.01.2014 р. про порушення справи про
своє банкрутство в порядку ст. 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у зв'язку з
його неможливістю задовольнити вимоги
кредиторів у повному обсязі під час
ліквідації боржника не у зв'язку з
процедурою банкрутства.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає
її такою, що підлягає поверненню
заявнику без розгляду зважаючи на таке.

Статтею 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява, так само як і
заява про порушення провадження у
справі про банкрутство, повинна
містити виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують позов.

У п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
вказується, що до позовної заяви, так
само як і до заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство,
додаються документи, котрі
підтверджують обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
господарський суд не пізніше п'яти днів
з дня надходження до господарського
суду заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, якщо,
зокрема, заява не відповідає змісту
вимог, зазначених у цьому Законі; з
інших підстав, передбачених ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням вимог цього
Закону.

Частиною 4 ст. 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що боржник подає заяву до
господарського суду за наявності
майна, достатнього для покриття
судових витрат, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Як вказує сам боржник у своїй заяві, за
результатами проведеної
інвентаризації ліквідатором не було
виявлено майнових активів, як то:
основних засобів, незавершеного
будівництва, дебіторської
заборгованості, проте встановлено, що
залишок коштів на рахунку у Публічному
акціонерному товаристві "Райффайзен
Банк Аваль" становить 7 475,34 грн.

Відповідно до п. 12 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України п.
від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013 "Про Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" слід
мати на увазі, що заява про порушення
провадження у справі про банкрутство
подається боржником лише за наявності
майна, достатнього для покриття
судових витрат (частина четверта
статті 11 Закону). У визначенні таких
витрат слід враховувати необхідність
виплати винагороди арбітражному
керуючому у мінімальному розмірі не
менше ніж за дванадцять місяців його
роботи, відшкодування витрат на
публікацію оголошень у справі та
судового збору, сплаченого
кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього
для покриття судових витрат,
господарський суд повинен повернути
заяву боржника про порушення
провадження у справі про банкрутство у
зв'язку з тим, що заява не відповідає
вимогам, зазначеним у Законі.

Отже, зважаючи на мінімальний розмір
винагороди арбітражному керуючому,
необхідність відшкодування витрат на
публікацію оголошення про визнання
банкрутом тощо, вартість наявних у
боржника грошових коштів на
банківському рахунку не буде
достатньою для покриття судових
витрат, здійснення яких є обов'язковим
для законного перебігу процедури
банкрутства підприємства в судовому
порядку.

Загальні вимоги до оформлення та
змісту заяви про порушення провадження
у справі про банкрутство встановлені у
ст. 11 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
до заяви боржника додаються, серед
іншого, перелік кредиторів боржника,
вимоги яких визнаються боржником, із
зазначенням загальної суми грошових
вимог усіх кредиторів, а також щодо
кожного кредитора - його імені або
найменування, його місцезнаходження
або місця проживання,
ідентифікаційного коду юридичної
особи або реєстраційного номера
облікової картки платника податків (за
наявності), суми грошових вимог
(загальної суми заборгованості,
заборгованості за основним
зобов'язанням та суми неустойки
(штрафу, пені) окремо), підстав
виникнення зобов'язань, а також строку
їх виконання згідно із законом або
договором; рішення власника майна
(органу, уповноваженого управляти
майном) боржника про звернення до
господарського суду із заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Крім того, у ч. 1 ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що якщо вартості майна
боржника - юридичної особи, щодо якого
прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України.

Загальні положення про порядок
ліквідації юридичної особи вміщені у
ст.ст. 110-112 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали поданої заяви
судом встановлено, що боржник не
дотримався у повному обсязі загальних
положень порядку ліквідації юридичної
особи, адже не надав суду доказів
подання до податкового органу, на
обліку якого перебуває підприємство,
заяви про припинення платника податків
та всіх інших необхідних документів, що
подаються разом з нею (свідоцтво про
реєстрацію платника податків, рішення
загальних зборів учасників про
припинення юридичної особи) з метою
проведення податковим органом
позапланової перевірки підприємства.

Отже, описані вище обставини у своїй
сукупності свідчать про те, що заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "К.Р.Д." не може
вважатися такою, що відповідає змісту
вимог, зазначених у Законі України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та приписам ст. 54 та ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з чим вона підлягає
поверненню без розгляду особі, яка її
подала.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 15, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "К.Р.Д." про порушення
справи про банкрутство з приєднаними
до неї документами повернути без
розгляду.

Суддя
Баранов Д.О.