КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Справа№ 910/15899/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Педан О.Т., довіреність №
б/н від 028.01.2014;

від відповідача - Мустіпан О.О.,
довіреність № 859/21-13 від 06.09.2013;

від третьої особи - Соболевська І.В.,
довіреність № 08/01-14 від 08.01.2014,

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансбуд-2" на
рішення господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 у справі № 910/15899/13
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя - Спичак О.М., судді - Босий В.П.,
Літвінова М.Є.) за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Трансбуд-2"
до публічного акціонерного товариства
"Мостобуд", за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гудвіл" про
стягнення 2 106 584 грн. 65 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трансбуд-2"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до публічного
акціонерного товариства "Мостобуд" про
стягнення 2 106 584 грн. 65 коп.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 у справі №
910/15899/13 у задоволенні позову
відмовлено повністю, у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності, про застосування якого було
заявлено відповідачем.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 у справі
№ 910/15899/13 скасувати та прийняти нове,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
позивачем строк позовної давності
пропущено не було, оскільки перебіг
такого строку розпочався з 28.06.2013, тобто
після спливу 5 банківських днів з дня
отримання відповідачем повідомлення
про оплату (дата отримання вимоги -
20.06.2013).

Представник апелянта - позивача у
справі в судовому засіданні 27.01.2014
підтримав вимоги за апеляційною
скаргою.

Представник відповідача в судовому
засіданні 27.01.2014 проти апеляційної
скарги заперечив та просив залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа залишила вирішення даного
питання на розсуд суду.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством
"Мостобуд", як первісним боржником,
товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансбуд-2", як новим
боржником та товариством з обмеженою
відповідальністю "Гудвіл", як
кредитором 15.06.2010 укладено договір про
переведення боргу № 30/10, відповідно до
умов якого сторони узгодили, що цим
договором регулюються відносини,
повґязані із зміною зобовґязання
сторони (первісного боржника) у
зобовґязанні, які виникли з договору
про переведення боргу № 22/10 від 29.03.2010,
укладеного між ТОВ "Гудвіл", як
кредитором, ДП ВАТ "Мостобуд"
Мостозагін № 122, як первісним боржником
та ВАТ "Мостобуд", як новим боржником на
суму несплаченого: 641 127,42 грн.; договору
про переведення боргу № 21/10 від 29.03.2010,
укладеного між ТОВ "Гудвіл", як
кредитором, ДП ВАТ "Мостобуд"
Мостозагін № 112, як первісним боржником
та ВАТ "Мостобуд", як новим боржником на
суму несплаченого: 810 970,86 грн.; договору
про переведення боргу № 25/10 від 29.03.2010,
укладеного між ТОВ "Гудвіл", як
кредитором, ДП ВАТ "Мостобуд"
Мостозагін № 78, як первісним боржником
та ВАТ "Мостобуд", як новим боржником на
суму несплаченого: 654 486,37 грн. Загальна
сума, що переводиться, становить 2 106 584,65
грн.

Згідно п. 2 договору первісний боржник
переводить на нового боржника борг в
розмірі 2 106 584,65 грн., які новий боржник
зобовґязується сплатити кредитору
протягом 5 банківських днів з моменту
підписання цього договору шляхом
прямого перерахування коштів на
розрахунковий рахунок кредитора,
зазначений у договорі.

Новий боржник зобов'язаний повідомити
первісного боржника про виконання ним
зобов'язання перед кредитором (п. 4
договору).

Відповідно до п. 5 договору з моменту
проведення розрахунку з кредитором за
цим договором у нового боржника
виникає право вимоги до первісного
боржника в сумі, зазначеній в пунктах 1,
2 договору. Первісний боржник
зобовґязаний сплатити цю суму новому
боржнику протягом 5 банківських днів з
дня отримання повідомлення про оплату,
в тому числі у формі взаємозаліку
розрахунків.

На виконання умов договору товариством
з обмеженою відповідальністю
"Трансбуд-2" було перераховано на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Гудвіл" грошові
кошти на загальну суму 2 106 584,65 грн., що
підтверджується виписками з
банківського рахунку.

Останній платіж позивачем було
здійснено 02.07.2010.

Претензію № 6/13 з вимогою про сплату
первісним боржником 2 106 584,65 грн.,
товариством з обмеженою
відповідальністю "Трансбуд-2"
направлено на адресу публічного
акціонерного товариства "Мостобуд"
лише 05.06.2013

Дана претензія отримана відповідачем
20.06.2013, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 96).

Відповідачем зазначена сума
заборгованості оплачена не була, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення з публічного
акціонерного товариства "Мостобуд"
боргу в сумі 2 106 584,65 грн.

Судом першої інстанції відмовлено у
задоволенні позову, у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності, про застосування якого було
заявлено відповідачем.

Колегія суддів з зазначеним висновком
місцевого господарського суду
погоджується з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставами
виникнення прав та обов'язків, є,
зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст. 520 ЦК України боржник у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою (переведення боргу) лише за
згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу
України встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Факт наявності заборгованості
відповідача перед позивачем в сумі 2 106
584,65 грн. підтверджується матеріалами
справи та не спростовується
відповідачем.

Разом з тим, відповідачем до суду
першої інстанції подано заяву про
застосування позовної давності.

Позовна давність, за визначенням
статті 256 Цивільного кодексу України -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності
визначається за правилами статті 261
Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу
України за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Відповідно до п. 5 договору про
переведення боргу № 30/10 з моменту
проведення розрахунку з кредитором за
цим договором у нового боржника
виникає право вимоги до первісного
боржника в сумі, зазначеній в пунктах 1,
2 договору. Первісний боржник
зобовґязаний сплатити цю суму новому
боржнику протягом 5 банківських днів з
дня отримання повідомлення про оплату,
в тому числі у формі взаємозаліку
розрахунків.

Так, даною умовою договору невизначено
строку виконання відповідачем
зобов'язання з оплати коштів позивачу.

Вказівка в договорі на те, що первісний
боржник зобовґязаний сплатити грошові
кошти в сумі 2 106 584,65 грн. новому
боржнику протягом 5
банківських днів з дня отримання
повідомлення про оплату не є
встановленням строку виконання
відповідачем зобов'язання, а також не
може бути визнано подією, яка має
неминуче настати, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 251
Цивільного кодексу України:

- строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення;

- терміном є певний момент у часі, з
настанням якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1
ст. 252 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу
України термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

В даному випадку, договором не
визначено строку виконання
відповідачем зобов'язання з оплати
коштів позивачу ані у роках, ані у
місяцях, тощо.

Також не встановлено і терміну, що
визначався б календарною датою до якої
відповідач повинен був виконати свої
зобов'язання або вказівкою на подію,
яка має неминуче настати.

Слід зазначити, що вказівка в договорі
на таку подію, як отримання
повідомлення про оплату, після якої
первісний боржник зобовґязаний
сплатити грошові кошти в сумі 2 106 584,65
грн. новому боржнику протягом 5
банківських днів, не може бути визнано
подією, яка має неминуче настати,
оскільки залежить від суб'єктивної
поведінки нового боржника, який в свою
чергу може і зовсім не направити
зазначене повідомлення.

Отже, враховуючи те, що п. 5 договору не
встановлено строку виконання
відповідачем зобов'язання з оплати
коштів позивачу, як і не визначено
термін, ані календарною датою, ані
вказівкою на подію, що має неминуче
настати, тому, в даному випадку, згідно
положень ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли у позивача
виникає право пред'явити відповідачу
вимогу про виконання зобов'язання.

Право пред'явлення вимоги до
відповідача про виконання зобов'язання
з оплати коштів в сумі 2 106 584,65 грн. у
позивача виникло 02.07.2010 (дата
здійснення позивачем на користь
третьої особи останнього платежу за
договором).

Таким чином, саме з цієї дати (02.07.2010)
розпочався перебіг трирічного строку
позовної давності, який відповідно
сплив ще 02.07.2013.

З огляду на викладене, доводи апелянта
про те, що перебіг трирічного строку
позовної давності повинен
розпочинатись саме з 28.06.2013, тобто після
спливу 5 банківських днів з дня
отримання відповідачем повідомлення
про оплату (дата отримання вимоги -
20.06.2013), відхиляються колегією суддів за
необґрунтованістю.

З вимогою про стягнення коштів в сумі 2
106 584,65 грн. позивач звернувся
(відповідно до штампу вхідної
кореспонденції суду) 19.08.2013, тобто після
спливу строку позовної давності.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем заявлено про
застосування строку позовної давності
до вимог про стягнення коштів в сумі 2 106
584,65 грн.

Згідно ст. 267 Цивільного кодексу
України, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене вище, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відмову у задоволенні позову, у зв'язку
з пропуском позивачем строку позовної
давності, про застосування якого було
заявлено відповідачем.

З урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про те, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
прийнято з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
правові підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної
скарги відмовлено, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги
покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Трансбуд-2"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
02.12.2013 у справі № 910/15899/13 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового
збору за подачу апеляційної скарги
покласти на її заявника - позивача у
справі.

3. Матеріали справи № 910/15899/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Дідиченко

М.А. Руденко