ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 Справа №
901/3699/13

За позовом Заступника прокурора м.
Сімферополя

в інтересах держави в особі:

1) Верховної Ради Автономної Республіки
Крим

2) Сімферопольської міської ради

до відповідача Публічного
акціонерного товариства «Кримбуд»

про спонукання до виконання певних дій

Суддя Доброрез І.О.

Представники:

від позивача-1 - Лукашев М.І.
(консультант юридичного управління,
довіреність від 19.12.2011 № 28-50/585);

від позивача-2 - Пашиєв Е.У. (спеціаліст
юрид. департаменту, довіреність від
19.07.2013 № 24/01-55/1382, посвідчення № 393);

від відповідача - Високопояс М.А.
(довіреність від 04.08.2011 б/н);

прокурор - Провотар Т.В. (старш. прокурор
відділу прокуратури міста Сімферополя,
посвідчення від 11.12.2012 № 013906)

СУТЬ СПОРУ: 06.11.2013 Заступник прокурора
м. Сімферополя (далі - прокурор) в
інтересах держави в особі: 1) Верховної
Ради Автономної Республіки Крим
(далі - позивач-1), 2)
Сімферопольської міської ради (далі -
позивач-2), звернувся до господарського
суду Автономної Республіки Крим (далі -
суд) із позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Кримбуд»
(далі - відповідач, ПАТ «Кримбуд»), в
якій просить зобов'язати останнього
передати у комунальну власність
територіальної громади міста
Сімферополя за актом
приймання-передачі позивачу-2
гуртожиток літ. А (за виключенням
приміщень у цокольному поверсі № 1, № 2,
№ 3, № 28 загальною площею 32,3 кв. м), що
складає 988/1000 часток гуртожитку, який
розташований за адресою: вул.
Руська, 103а, м. Сімферополь.

Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст. 328,
1212-1213 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), ст. 19 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків» та
зазначає, що відповідач безпідставно
утримує спірний гуртожиток у зв'язку із
визнанням нечинними наказів Фонду
майна Автономної Республіки Крим від
25.09.1996 № 1493 «Про створення Відкритого
акціонерного товариства «Кримбуд», м.
Сімферополь» та від 17.12.1996 № 2081 «Про
збільшення статутного фонду ВАТ
«Кримбуд». Додатково повідомляє, що
враховуючи укладений договір
купівлі-продажу 12/1000 часток спірного
гуртожитку від 03.10.2008, прийняту
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим постанову від 18.04.2012 № 786-6/12 та
рішення 58-ої сесії V скликання
Сімферопольської міської ради від
31.03.2010 № 940, у ПАТ «Кримбуд» наявний
обов'язок із повернення 988/1000 часток
спірного гуртожитку у комунальну
власність територіальної громади
міста Сімферополя.

Ухвалою суду (суддя Пєтухова Н.С.) від
07.11.2013 порушено провадження у справі та
у порядку ст. 65 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) зобов'язано сторін надати
суду докази, необхідні для вирішення
спору.

На виконання розпорядження заступника
голови суду від 12.12.2013 № 916 у зв'язку із
перебуванням судді Пєтухової Н.С. на
лікарняному справу № 901/3699/13 передано
до провадження судді Доброреза І.О.,
який ухвалою від 13.12.2013 прийняв справу
до свого провадження.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи неодноразово відкладався.
Черговий розгляд справи призначений на
23.01.2014.

Прокурор під час судового засідання
підтримав вимоги позовної заяви та
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позові та письмових поясненнях від
17.01.2014 б/н (а.с. 125-129). Додатково
зазначив, що статус спірного об'єкту
нерухомості визначений рішенням
виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради від 29.12.1973 № 682/10, яким
затверджений акт державної комісії від
25.12.1973 про прийняття до експлуатації
гуртожитку на 286 місць по вул. Руська,
103а у м. Сімферополь. Повідомив також, що
реєстрація права власності за ПАТ
«Кримбуд» на 988/1000 часток спірного
гуртожитку скасована, що
підтверджується листом КРП «СМБРТІ»
від 30.10.2013.

Представники позивачів у судовому
засіданні підтримали заявлені
прокурором в їх особі позовні вимоги з
підстав, викладених у відзиві на позов
(а.с. 38) та письмових поясненнях (а.с.
138-141), які є аналогічними тим, що
вказуються прокурором.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, викладених у
відзиві (а.с. 85-86). Зокрема, зазначив про
неможливість застосування до спірних
правовідносин ст.ст. 1212-1213 ЦК України у
зв'язку із дією Положення про порядок
передачі в комунальну власність
державного житлового фонду, що
перебував у повному господарському
віданні або в оперативному управлінні
підприємств, установ та організацій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.11.1995 № 891.
Додатково вказує, що реєстрація права
власності за ПАТ «Кримбуд» на 988/1000
часток спірного гуртожитку не
скасована, у зв'язку з чим останній не
зобов'язаний передавати належне йому
майно. Крім того, зазначає про
відсутність доказів, які б
підтверджували статус гуртожитку
відносно домоволодіння по вул. Руська,
103а у м. Сімферополь.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, судом
встановлені наступні обставини.

Наказом Фонду майна Автономної
Республіки Крим від 25.09.1996 № 1493 «Про
створення Відкритого акціонерного
товариства «Кримбуд», м. Сімферополь»
(далі - Наказ № 1493; а.с. 17) створене
Відрите акціонерне товариство
«Кримбуд» шляхом перетворення
Державного підприємства
«Територіальне будівельне управління
«Кримбуд». Державна реєстрація
юридичної особи здійснена 27.09.1996, номер
запису 1 001250 (а.с. 72).

Пунктом 3 вищевказаного наказу, з
урахуванням наказу Фонду майна
Автономної Республіки Крим від 18.12.1996 №
2081 «Про збільшення статутного капіталу
ВАТ «Кримбуд» (далі - Наказ №
2081; а.с. 19) визначено внести до
статутного фонду Відритого
акціонерного товариства «Кримбуд»
майно та грошові кошти на суму 2910739,00
грн, у т.ч. нерухоме майно на суму 1152751,00
грн згідно додатку до наказу.

Відповідно до п.п. 6 п. ХІ додатку до
Наказу № 2081 до статутного капіталу
Відритого акціонерного товариства
«Кримбуд» переданий, зокрема,
гуртожиток, інвентарний номер 039,
залишковою вартістю 54618,00 грн, який
знаходиться за адресою: вул. Руська, 103а,
м. Сімферополь (а.с. 18).

24.06.1999 на виконання вищевказаних
наказів Фонд майна Автономної
Республіки Крим передав, а Відкрите
акціонерне товариство «Кримбуд»
прийняло у власність спірний
гуртожиток, що підтверджується
відповідним актом приймання-передачі
державного майна (а.с. 136-137).

Крім того, 20.04.2006 право власності
Відритого акціонерного товариства
«Кримбуд» в цілому на гуртожиток, який
знаходиться за адресою: вул. Руська, 103а,
м. Сімферополь, зареєстроване
Кримським республіканським
підприємством «Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації», про що державним
реєстратором внесено відповідні
записи до реєстрової книги номер 300 на
сторінці 64 під реєстровим номером 5279 та
до електронного Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

03.10.2008 між Відкритим акціонерним
товариством «Кримбуд» (Продавець) і
Гаращенко Марією Іванівною (Покупець)
укладений договір купівлі-продажу,
посвідчений приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу Яценко Л.І. 03.10.2008
та зареєстрований в реєстрі за № 6017
(а.с. 15-16).

Відповідно до п.п. 1, 4 вищевказаного
договору Продавець продав, а Покупець
купив нежитлові приміщення у
цокольному поверсі № 1, № 2, № 3, № 28
загальною площею 32,3 кв. м, що складає
12/1000 часток гуртожитку, який
розташований за адресою: вул.
Руська, 103а, м. Сімферополь.

20.11.2008 Кримським республіканським
підприємством «Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації» зареєстроване право
власності Гаращенко Марії Іванівни на
12/1000 часток спірного гуртожитку, що
підтверджується відповідним витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 20.11.2008 № 20998499 (а.с. 16
на звороті).

Рішенням суду від 12.05.2009, залишеним без
змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
23.06.2009 та постановою Вищого
господарського суду України від 20.10.2009,
з урахуванням ухвали суду від 31.05.2013 у
справі № 2-21/638.2-2009,
Накази №№ 1493 та 2081 в частині передачі
до статутного фонду Відритого
акціонерного товариства «Кримбуд»,
зокрема, гуртожитку, який знаходиться
за адресою: м. Сімферополь, вул. Руська,
103а, визнані нечинними (а.с. 93-100, 103-104).

Судом встановлено, що на підставі
вищевказаного судового рішення
реєстратором Кримського
республіканського підприємства
«Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації» до реєстраційної
книги номер 300 на сторінці 64 під
реєстраційним номером 5279 внесений
запис про скасування реєстрації права
власності Відкритого акціонерного
товариства «Кримбуд» на 988/1000 часток
гуртожитку, який знаходиться за
адресою: м. Сімферополь, вул. Руська, 103а.
Водночас, відповідні відомості були
внесені до правової довідки в
інвентаризаційній справі на
вищевказане домоволодіння.

Однак, зі змісту листа Кримського
республіканського підприємства
«Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації» від 30.10.2013 вих. № 31227/36
убачається, що запис про скасування
реєстрації права власності на спірний
об'єкт до Реєстру прав власності на
нерухоме майно не вносилась (а.с. 130-131).

25.12.2009 Фонд майна Автономної Республіки
Крим звернувся до Сімферопольської
міської ради із зверненням № 03/3288 про
прийняття у комунальну власність
гуртожитків, які не увійшли до
статутного фонду Відритого
акціонерного товариства «Кримбуд».

Рішенням 58-ої сесії V скликання
Сімферопольської міської ради від
31.03.2010 № 940 позивачем-2 надано згоду
на прийняття до комунальної власності
територіальної громади м. Сімферополя
гуртожитків, які не увійшли до
статутного фонду Відритого
акціонерного товариства «Кримбуд»,
зокрема, розташованого по вул. Руська,
103а (а.с. 30).

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до рішення загальних зборів
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства «Кримбуд», оформлених
протоколом від 11.04.2011 № 15, змінено
найменування відповідача на Публічне
акціонерне товариство «Кримбуд».
Державну реєстрацію змін до установчих
документів проведено 25.06.2011, номер
запису 1 001250 (а.с. 56).

Судом також встановлено, що Фонд
комунального майна Автономної
Республіки Крим звертався до ПАТ
«Кримбуд» з вимогами про повернення
спірного гуртожитку.

Рішенням суду від 27.09.2011, яке залишене
без змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
05.12.2011 у справі № 5002-19/2680-2011, витребувано
від ПАТ «Кримбуд», зокрема, гуртожиток,
який розташований у м. Сімферополі по
вул. Руська, 103а, шляхом його
повернення до складу майна, що належить
Автономній Республіці Крим (а.с. 105-116).

На виконання вищевказаних судових
рішень, позивачем-1 прийнято постанову
від 18.04.2012 № 786-6/12 «Про питання
управління майном, що належить
Автономній Республіці Крим»,
відповідно до якої гуртожиток по вул.
Руська, 103а у м. Сімферополь включений
до складу майна, яке належить
Автономній Республіці Крим, та
переданий до комунальної власності
територіальної громади міста
Сімферополя (а.с. 29).

Судом встановлено, що позивач-2
звертався до відповідача з вимогами
щодо передачі йому спірного майна, що
саме ПАТ «Кримбуд» в ході розгляду
справи і не заперечувалось.

Проте, вважаючи себе власником 988/1000
часток гуртожитку по вул. Руська, 103а,
м. Сімферополь, оскільки запис про
скасування реєстрації права власності
на спірний об'єкт до Реєстру прав
власності на нерухоме майно не
вносився, відповідач зазначає про
відсутність у нього обов'язку із
повернення вищевказаного майна.

Таким чином, спір у досудовому порядку
вирішений не був, у зв'язку з чим
прокурор звернувся до суду із позовом в
інтересах держави в особі Верховної
Ради Автономної Республіки Крим, як
органу, за рішенням якого спірне майно
передається у власність
територіальної громади м. Сімферополя.
Крім того, безпідставне утримання
відповідачем майна, що підлягає
передачі у комунальну власність
територіальної громади м. Сімферополя,
на думку прокурора, порушує права та
законні інтереси Сімферопольської
міської ради.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 11 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 329 ЦК України
юридична особа публічного права
набуває право власності на майно,
передане їй у власність, та на майно,
набуте нею у власність на підставах, не
заборонених законом.

Аналізуючи зазначені приписи чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
територіальні громади є суб'єктами
публічного права. Правовий статус
територіальних громад визначається
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №
280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Частиною 2 ст. 60 Закону № 280/97-ВР
передбачено, що підставою для набуття
права комунальної власності є передача
майна територіальним громадам
безоплатно державою, іншими суб'єктами
права власності, а також майнових прав,
створення, придбання майна органами
місцевого самоврядування в порядку,
встановленому законом.

Із матеріалів справи вбачається, що
спірне майно приймалось до
експлуатації як гуртожиток, що
підтверджується відповідним актом
приймання Державною комісією будівлі
гуртожитку № 1 по вул. Руській на 286
місць від 25.12.1973, затвердженого
рішенням Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради від
29.12.1973 № 682/10 «Про затвердження акту
Державної комісії з приймання до
експлуатації гуртожитку на 286 місць по
вул. Руській» (а.с. 132-134). Зі змісту
акту-приймання передачі державного
майна від 24.06.1999 також вбачається, що
Відкрите акціонерне товариство
«Кримбуд» приймало від Фонд майна
Автономної Республіки Крим саме
гуртожиток.

Водночас, посилання представника
відповідача на рішення Виконавчого
комітету Сімферопольської міської
ради від 27.01.2006 № 147 «Про надання
дозволу ВАТ «Кримбуд» на виконання
комплексу проектних робіт для
реконструкції гуртожитку під житловий
будинок по вул. Руській, 103а» суд вважає
безпідставними, оскільки ПАТ «Кримбуд»
не надано належних та допустимих
доказів його виконання. Наявність лише
дозволу на виконання комплексу
проектних робіт для реконструкції
гуртожитку під житловий будинок, на
думку суду, не є підставою вважати
правовий статус гуртожитку зміненим.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що
спірний об'єкт нерухомості є
гуртожитком, право державної власності
на який підтверджене судовими
рішеннями у справах №
2-21/638.2-2009 та № 5002-19/2680-2011, які набрали
законної сили.

Водночас, судом до уваги не приймаються
доводи відповідача щодо відсутності в
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно запису про скасування реєстрації
права власності на спірний об'єкт, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом, на підставі
судового рішення від 12.05.2009 у справі
№ 2-21/638.2-2009 реєстратором
Кримського республіканського
підприємства «Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації» до реєстраційної
книги номер 300 на сторінці 64 під
реєстраційним номером 5279 внесений
запис про скасування реєстрації права
власності Відкритого акціонерного
товариства «Кримбуд» на 988/1000 часток
гуртожитку, який знаходиться за
адресою: м. Сімферополь, вул. Руська, 103а.
Відповідні відомості були внесені до
правової довідки в інвентаризаційній
справі на вищевказане домоволодіння.
Проте, запис про скасування реєстрації
права власності на спірний об'єкт до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно не вносився.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів України» від 11.02.2010
№ 1878-VI (далі - Закон № 1878-VI) державна
реєстрація в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно, Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державному реєстрі іпотек,
надання інформації із зазначених
реєстрів здійснюються до 1 січня 2013
року.

Не передбачено також можливості змін
до Реєстру прав власності на нерухоме
майно після 01.01.2013.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону № 1878-VI
відомості, що містяться у Державному
реєстрі прав, мають відповідати даним
реєстраційної справи, яка містить
документовані записи щодо прав на
нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх
невідповідності пріоритет мають дані
реєстраційної справи.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне взяти до уваги відомості,
які містяться в інвентаризаційній
справі на домоволодіння № 103а по вул.
Руській у м. Сімферополь, а
також відомості записів в
реєстраційній книзі номер 300 на
сторінці 64 під реєстровим номером 5279,
які свідчать, що реєстрація права
власності за ПАТ «Кримбуд» на 988/1000
часток спірного гуртожитку скасована.

Правові, майнові, економічні,
соціальні, організаційні питання щодо
забезпечення реалізації
конституційного права на житло
громадян, які тривалий час на законних
підставах проживають у гуртожитках,
призначених для проживання одиноких
громадян або для проживання сімей
регулюються Законом України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 № 500-VI
(далі - Закон № 500-VI).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1 Закону № 500-VI
сфера його дії поширюється на
гуртожитки, які є об'єктами права
державної та комунальної власності,
крім гуртожитків, що перебувають у
господарському віданні чи в
оперативному управлінні військових
частин, закладів, установ та
організацій Збройних Сил України,
інших військових формувань, утворених
відповідно до закону, Міністерства
внутрішніх справ України та державних
навчальних закладів. Дія цього Закону
не поширюється на гуртожитки, що
знаходяться у приватній власності,
крім гуртожитків, що було включено до
статутних капіталів товариств,
створених у процесі приватизації
(корпоратизації).

Забезпечення реалізації
конституційного права на житло
мешканців гуртожитків, на яких
поширюється дія Закону № 500-VI,
здійснюється з дотриманням, зокрема,
таких підходів: всі гуртожитки, на які
поширюється дія цього Закону,
підлягають передачі у власність
територіальних громад; передача
гуртожитків у власність
територіальних громад відповідно до
цього Закону має бути здійснена в
строки, передбачені державною
програмою передачі гуртожитків у
власність територіальних громад;
передача гуртожитків згідно із цим
Законом у власність територіальних
громад здійснюється відповідно до
порядку, передбаченого Законом України
«Про передачу об'єктів права державної
та комунальної власності» та прийнятих
відповідно до нього підзаконних актів,
з урахуванням особливостей цього
Закону; гуртожитки, що було включено до
статутних капіталів товариств,
створених у процесі приватизації
(корпоратизації), передаються у
власність територіальних громад
відповідно до державної програми
передачі гуртожитків у власність
територіальних громад з урахуванням
особливостей, визначених цим Законом;
рішення про передачу гуртожитків, на
які поширюється дія цього Закону, у
власність територіальних громад
приймає орган, уповноважений управляти
державним майном, інший орган, якому
передано в користування державне
майно, або суд (п.п. 1-5 ч. 1 ст. 3 Закону №
500-VI).

Частинами 1, 3 ст. 41 Закону України «Про
передачу об'єктів права державної та
комунальної власності» від 03.03.1998 №
147/98-ВР передача об'єктів житлового
фонду, гуртожитків та інших об'єктів
соціальної інфраструктури
здійснюється у порядку, встановленому
цим Законом, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею.
Рішення щодо передачі об'єктів
житлового фонду, гуртожитків та інших
об'єктів соціальної інфраструктури у
комунальну власність приймаються
органами, уповноваженими управляти
державним майном, самоврядними
організаціями за згодою відповідних
сільських, селищних, міських, районних
у містах рад, а у спільну власність
територіальних громад сіл, селищ, міст -
за згодою районних або обласних рад.

Порядок передачі майна, яке належить
Автономній Республіці Крим, яке не
увійшло до статутних капіталів
господарських товариств і колективних
сільськогосподарських підприємства,
створених в результаті приватизації,
регулюється відповідним положенням,
затвердженим постановою Верховної
Ради Автономної Республіки Крим від
21.06.2000 № 1233-2/2000.

Відповідно до п. 5 вищевказаної
постанови передача майна, яке належить
Автономній Республіці Крим, у
комунальну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст або їх спільну
власність та навпаки здійснюється за
рішенням Верховної Ради Автономної
Республіки Крим з ініціативи
відповідних місцевих органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, республіканських
органів виконавчої влади,
уповноважених управляти майном, Фонду
майна Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Ураховуючи викладене, суд вважає за
необхідне зазначити, що для передачі в
комунальну власність територіальної
громади майна або майнових прав, які є
державною власністю, необхідно як
волевиявлення уповноваженого державою
органу на передачу такого майна до
комунальної власності, а також
волевиявлення органу місцевого
самоврядування на прийняття цього
майна або майнових прав до комунальної
власності.

Як встановлено судом, спірний
гуртожиток по вул. Руська, 103а у м.
Сімферополь відповідно до постанови
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим «Про питання управління майном, що
належить Автономній Республіці Крим»
від 18.04.2012 № 786-6/12 включений до складу
майна, яке належить Автономній
Республіці Крим, та переданий до
комунальної власності територіальної
громади міста Сімферополя.

Крім того, рішенням 58-ої сесії V
скликання Сімферопольської міської
ради від 31.03.2010 № 940 позивачем-2 надано
згоду на прийняття до комунальної
власності територіальної громади м.
Сімферополя гуртожитків, які не
увійшли до статутного фонду Відритого
акціонерного товариства «Кримбуд»,
зокрема, розташованого по вул. Руська,
103а у м. Сімферополь.

У ході вирішення спору також
встановлено, що рішення суду від 27.09.2011
у справі № 5002-19/2680-2011 щодо повернення
спірного гуртожитку до складу майна,
яке належить Автономній Республіці
Крим, не виконане. У зв'язку з чим,
ураховуючи вищевказану постанову
позивача-1 та рішення позивача-2, суд
дійшов висновку, що право на одержання
спірного гуртожитку наявне саме у
Сімферопольської міської ради.

Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі (ч. 1 ст. 1213 ЦК України).

Як встановлено судом, рішенням суду від
12.05.2009 у справі № 2-21/638.2-2009, яке набрало
законної сили, визнані нечинними
Накази №№ 1493 та 2081 в частині передачі
до статутного фонду Відритого
акціонерного товариства «Кримбуд»,
зокрема, гуртожитку, який знаходиться
за адресою: м. Сімферополь, вул. Руська,
103а. За таких обставин, суд вважає
доведеним той факт, що підстава, за якою
спірне майно було набуте ПАТ «Кримбуд»,
відпала.

Таким чином, позовні вимоги прокурора
про зобов'язання відповідача передати
у комунальну власність територіальної
громади міста Сімферополя за актом
приймання-передачі Сімферопольській
міській раді будівлю літ. «А» (за
виключенням приміщень у цокольному
поверсі № 1, № 2, № 3, № 28, загальною
площею 32,3 кв. м), що складає 988/1000 часток
гуртожитку, розташованого за адресою:
м. Сімферополь, вул. Руська, 103а,
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та такі, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються, зокрема, з
судового збору. Розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Так, судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах ч. 5 ст. 216, ст. 1212
ЦК України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.
При цьому суд не повинен визначати
вартість майна за відповідними
вимогами, оскільки за змістом п. 3 ч. 2 ст.
54 і ст. 55 ГПК України такий обов'язок
покладається на позивача. На виняток з
цього правила лише у випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона, зокрема, визначається суддею (ч. 3
ст. 55 ГПК України). Аналогічна правова
позиція викладена у п. 2.2.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України».

Як встановлено судом, прокурором ціна
позову визначена у розмірі 259896,84 грн
(а.с. 2). Водночас, матеріалами справи
вищевказана сума не підтверджена.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне визначити вартість спірних
988/1000 часток гуртожитку, розташованого
за адресою: м. Сімферополь, вул. Руська,
103а, виходячи з наявних у справі
документів.

Так, згідно акту приймання-передачі
державного майна від 24.06.1999 вартість
гуртожитку інв. № 039 становить 54618,00 грн
(а.с. 137). Відповідно до п. 8 договору
купівлі-продажу від 03.10.2008 балансова
вартість приміщень у цокольному
поверсі № 1, № 2, № 3, № 28, загальною
площею 32,3 кв. м, яка складає 12/1000 часток
спірного гуртожитку, становить 3067,00 грн
(а.с. 15 на звороті). За таких обставин,
матеріалами справи підтверджується
вартість майна, щодо якого прокурором
заявлені позовні вимоги, у розмірі
51551,00 грн. У зв'язку з чим, на думку суду,
судовий збір має враховуватись саме з
цієї ціни позову.

Згідно із ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, оскільки прокурор
звільнений від сплати судового збору
та у зв'язку із задоволенням позовних
вимог, витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1720,50 грн покладаються судом
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 115-116 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Кримбуд» передати у
комунальну власність територіальної
громади міста Сімферополя за актом
приймання-передачі Сімферопольській
міській раді будівлю літ. «А» (за
виключенням приміщень у цокольному
поверсі № 1, № 2, № 3, № 28, загальною
площею 32,3 кв. м), що складає 988/1000 часток
гуртожитку, розташованого за адресою:
вул. Руська, 103а, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Кримбуд» в доход
Державного бюджету України витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1720,50
грн (одна тисяча сімсот двадцять грн 50
коп).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складене 28.01.2014.

Суддя
І.О. Доброрез