ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 р.
Справа № 914/2573/13

Позивач: Українське державне
підприємство поштового зв"язку
"Укрпошта" в особі Львівської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" (79000, вул. Словацького, 1,
м. Львів; ідентифікаційний код 22336769)

Відповідач: Стебницька міська рада (82172,
вул. І.Мазипи, 8, м. Стебник, Дрогобицький
район, Львівська область)

Третя особа-1: Стебницьке ДГХП
"ПОЛІМІНЕРАЛ"

Третя особа-2: Регіональне відділення
Фонду державного майна України у
Львівській області

Третя особа-3: Міністерство
інфраструктури України

Третя особа-4: Фонд державного майна
України

про визнання рішення Стебницької
міської ради № 323 від 26.09.2012 р. не
дійсним та визнання права власності на
нерухоме майно

головуючий суддя Фартушок Т.Б.

судді: Манюк П.Т.

Шпакович О.Ф.

секретар Полюхович Х.М.

Представники:

Позивача: Бердій Р.М., Райхель Р.П. -
представник, довіреність в матеріалах
справи;

Відповідача : Бахурська О.Я. -
представник, довіреність в матеріалах
справи;

Третьої особи-1: не з"явився;

Третьої особи-2: Савко Н.В. - представник,
довіреність в матеріалах справи;

Третьої особи-3: Райхель Р.П. -
представник, довіреність в матеріалах
справи;

Третьої особи-4: Савко Н.В. - представник,
довіреність в матеріалах справи

Суть спору:

Позов заявлено Українським державним
підприємством поштового зв'язку
„Укрпошта" в особі Львівської дирекції
УДППЗ «Укрпошта» до Стебницької
міської ради про визнання рішення
Стебницької міської ради №323 від
26.09.2012р. недійним та визнання права
власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 04.07.2013 р. порушено
провадження у справі та призначено
розгляд справи в судовому засіданні на
16год. 15хв. 15.07.2013 р.

Розгляд справи відкладався з причин та
підстав, зазначених в ухвалах суду по
даній справі від 26.07.2013р., 02.09.2013р.,
17.09.2013р., 09.10.2013р., 28.10.2013р., 11.11.2013р.,
05.12.2013р., 26.12.2013р., 16.01.2014р. В судових
засіданнях 15.07.2013р. та 29.01.2014р.
оголошувались перерви.

Строк розгляду спору продовжувався з
причин та підстав, зазначених в ухвалах
суду по даній справі від 02.09.2013р.,
11.11.2013р.

Ухвалою господарського суду
Львівської області по даній справі від
26.07.2013р. в порядку ст.27 ГПК України
залучено в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Стебницьке Державне
гірничо-хімічне підприємство
"ПОЛІМІНЕРАЛ" з причин та підстав,
зазначених в ухвалі.

Ухвалою суду по даній справі від
17.09.2013р. призначено колегіальний
розгляд справи у складі трьох суддів.

Призначення суддів колегії
здійснювалось на підставі
розпоряджень керівника апарату
господарського суду Львівської
області згідно даних автоматизованої
системи розподілу справ
господарського суду.

Ухвалою господарського суду
Львівської області по даній справі від
09.10.2013р. в порядку ст.27 ГПК України
залучено в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Регіональне відділення Фонду
державного майна України у Львівській
області з причин та підстав, зазначених
в ухвалі.

Ухвалою господарського суду
Львівської області по даній справі від
28.10.2013р. в порядку ст.27 ГПК України
залучено в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, Міністерство інфраструктури
України з причин та підстав,
зазначених в ухвалі.

Ухвалою господарського суду
Львівської області по даній справі від
05.12.2013р. (з урахуванням описки,
викладені в ухвалі від 26.12.2013р.) в
порядку ст.27 ГПК України залучено в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Фонд державного майна України з причин
та підстав, зазначених в ухвалі.

Представникам Учасників по явці
протягом розгляду справи оголошено
права і обов'язки, визначені ст.ст.20, 22,
27, 28, 38 ГПК України. Крім того, в ухвалах
господарського суду Львівської
області по даній справі, які скеровані
Учасникам (підтвердженням чого є дані
реєстрів вихідної кореспонденції
Господарського суду Львівської
області, наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштових
відправлень та письмові повідомлення
представників Учасників про
оголошення ухвал) зазначено, що права
та обов'язки Учасників визначені
ст.ст.20, 22, 27, 28, 38 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представники Позивача в судове
засідання з'явились, позовні вимоги
підтримали повністю з причин та
підстав, зазначених у позовній заяві,
обґрунтуваннях (вх. №29967/13 від 26.07.2013р.)
щодо невизнання права власності
Відповідачем, долучених до справи
документах.

Представник Відповідача в судове
засідання з'явилась, проти позову
заперечила повністю з причин та
підстав, зазначених у відзиві на
позовну заяву №765 від 26.07.2013р.,
долучених до справи документах.

Третя особа 1 явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечила, була належним чином
повідомлена про дату, час та місце
проведення судового засідання; про
причини неявки суду не повідомила.
Протягом розгляду справи
представником Третьої особи 1 надано
пояснення, згідно якого, спірне майно
(будівля) як будинок зв'язку побудована
Третьою особою 1 та прийнята згідно
рішення №297 від 30.05.1974р. виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради
депутатів трудящих в експлуатацію;
пунктом 2 вказаного Рішення дозволено
Стебницькому калійному комбінату
будинок зв'язку використовувати за
призначенням. Представником Третьої
особи 1 подано копії підтверджуючих
доводи документів.

Представник Третьої особи 2 в судове
засідання з'явилась, пояснила, що у РВ
ФДМУ у Львівській області відсутня
інформація по спірному майну

Представник Третьої особи 3 в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав повністю з причин та підстав,
зазначених у поясненнях (вх. №51887/13 від
05.12.2013р. та вх. №56135/13 від 06.12.2013р.).

Представник Третьої особи 4 в судове
засідання з'явилась, надала пояснення
по суті спору відповідно до змісту
представлених документів (пояснення
(вх.№2913/14 від 25.01.2014р.) та супровідний
лист з додатком (вх.№2912/14 від 25.01.2014р.)).

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3
ст.43 ГПК України, господарський суд
створює сторонам та іншим особам, які
беруть участь у справі, необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу,
в ухвалі Господарського суду
Львівської області про порушення
провадження у справі (на необхідність
виконання вимог якої зазначалось в
ухвалах про відкладення розгляду
справи), окрім подання відзиву на
позовну заяву, сторін зобов'язувалось
надати всі докази в обґрунтування
правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 43 ГПК
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування
доказів) ГПК України (якою, в тому числі,
передбачені права сторін, про що
зазначалось в кожній з ухвал
господарського суду по даній справі),
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів; у разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази. Зі змісту наведеної статті
вбачається, що протягом розгляду
справи суд позбавлений можливості
самостійно збирати докази, і вправі
витребовувати такі виключно за
клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає,
що судом, згідно вимог Господарського
процесуального кодексу України,
надавалась в повному обсязі можливість
Учасникам процесу щодо обґрунтування
їх правової позиції по суті спору та
подання доказів, чим забезпечено
принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4.-7 ГПК України
судові рішення приймаються за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

В судовому засіданні суд оглянув
оригінали документів, долучених до
матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

При цьому суд зазначає, що з
врахуванням вимог ч.ч.1, 3 ст.69 ГПК
України та термінів перебігу поштової
кореспонденції, в суда відсутні
правові підстави для подальшого
відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи в їх
сукупності, дослідивши матеріали
справи, та оцінивши докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
Сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з поданих сторонами
доказів, Київське відділення
Державного інституту по вишукуваннях
та проектуванню споруд в квітні 1967 року
виготовило Одностадійний проект на
будівництво будинку зв'язку в Стебнику.
Будівництво було завершене і прийняте
в експлуатацію Державною комісією
22.05.1974р.

Актом робочої комісії готовності до
прийомки в експлуатацію держкомісією
закінченого будівництвом об'єкта
підтверджується, що будівництво
будинку зв'язку з АТС проводилось
підрядником БУ «Стебникпромбуд» на
замовлення Стебницького колійного
комбінату, який в подальшому було
реорганізовано в Стебницьке державне
гірничо-хімічне підприємство
«Полімінерал». Вказані обставни
Учасниками не заперечувались.

Рішенням виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради депутатів
трудящих №297 від 30.05.1974р. затверджено
акт Державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію будинку
зв'язку з АТС на 2000 номерів та лінійними
спорудами Дрогобич-Стебник в
сел..Стебник по вул.ХХІІ з'їзду КПРС
Стебницького калійного комбінату, та
дозволено калійному комбінату
використовувати будинок зв'язку за
призначенням.

Як пояснив в судовому засіданні
представник Стебницького ДГХП
«Полімінерал», у складі підприємства
підрозділів зв'язку не було. Як пояснив
представник Позивача, вказане нерухоме
майно передано Обласному
виробничо-технічному управлінню
зв'язку, яке на той час було єдиним
підприємством зв'язку в області, та в
подальшому було реорганізоване у ВО
«Львівзв'язок», котре в свою чергу
згодом поділилось на обласне
підприємства поштового зв'язку ОППЗ
«Львівпошта» та ОПЕЗ «Львівтелеком».

Відповідно до ст.331 ЦК України право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст.87-1, 90, 91 ЦК Української РСР, що
діяв на час спорудження спірного
нерухомого майна, державі належать
основні засоби виробництва в
промисловості, будівництві і
сільському господарстві, засоби
транспорту і зв'язку; порядок передачі
будівель, споруд, устаткування та
іншого майна, що належить до основних
засобів державних організацій, іншим
державним організаціям, а також
колгоспам, іншим кооперативним та
іншим громадським організаціям,
визначається законодавством Союзу РСР
і Української РСР. Будівлі і споруди
передаються від однієї державної
організації іншій безоплатно.

Майно, закріплене за державними,
міжколгоспними, державно-колгоспними
та іншими державно-кооперативними
організаціями, перебуває в
оперативному управлінні цих
організацій, які здійснюють у межах,
встановлених законом, відповідно до
цілей їх діяльності, планових завдань і
призначення майна, права володіння,
користування і розпорядження майном.

Відтак судом встановлено, що з моменту
спорудження будинок зв'язку в
м.Стебнику майдан Шевченка 1 (пл..ХХІІ
з'їзду КПРС №3) перебував у державній
власності.

Законом України від 07.02.1991р. «Про
власність» проведено розмежування між
загальнодержавною власністю та
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною власністю).

Пунктом 5 Постанови Верховної Ради
Української РСР «Про введення в дію
Закону Української РСР "Про власність"
доручено Раді Міністрів Української
РСР до 1 травня 1991 року забезпечити з
участю Уряду Кримської АРСР, а також
виконавчих комітетів обласних,
Київської міської Рад народних
депутатів розмежування майна між
власністю Української РСР і власністю
відповідно Кримської АРСР, областей,
міста Києва; при цьому виходити з того,
що у власність Кримської АРСР,
областей, міста Києва, крім майна
підприємств, установ та організацій
республіканського (АРСР), обласного
(міського) підпорядкування, повинно
входити також майно підприємств,
установ та організацій
загальносоюзного і республіканського
(Української РСР) підпорядкування, які
передаються у власність Кримської
АРСР, областей, міста Києва.

Встановлено, що розмежування майна між
власністю Кримської АРСР та
адміністративно-територіальних
одиниць АРСР провадиться у порядку,
який встановлюється законодавчими
актами цієї республіки, виходячи з
принципів, передбачених частиною
першою цієї статті. Розмежування майна
між власністю областей, міста Києва і
власністю відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць провадиться з участю
виконавчих комітетів нижчестоящих Рад
народних депутатів, виходячи з цих же
принципів; при цьому майно, необхідне
для задоволення соціально-економічних
потреб населення відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, підлягає передачі в її
комунальну власність до 1 липня 1991 року.

Постановою Кабінету Міністрів України
№331 від 05.11.1991р. «Про розмежування
державного майна України між
загальнодержавною (республіканською)
власністю і власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною) власністю», було
затверджено перелік державного майна
України, яке передається до власності
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальної власності, та
встановлено, що державне майно України,
крім майна, яке належить до комунальної
власності, є загальнодержавною
(республіканською) власністю.

Відповідно до Переліку державного
майна України, що передається до
власності
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальної власності), у
власність областей в галузі зв'язку
підлягали передачі магазини та кіоски
Союздруку; вказаний перелік містив
вичерпний перелік об'єктів передачі.

Як вбачається з Технічного паспорту на
будинок по вулиці майдан Шевченка, 1,
станом на 1998 рік будівля
використовувалась як Вузол зв'язку.

Згідно Акту розподілу приміщень в
будівлях спільного користування ЦЕЗ №2
м.Дрогобич ЛД ВАТ «Укртелеком» і
Дрогобицького ВУПЗ ЛД УДППЗ
«Укрпошта», станом на 01.03.2004р. виробничі
приміщення в будівлях спільного
користування, які розташовані за
адресою: м.Стебник, майдан Шевченка 1
загальною площею 2372,2 кв.м. були
розподілені, зокрема ЦЕЗ №2 м.Дрогобич
ЛД ВАТ «Укртелеком» 1484,5 кв.м. і
Дрогобицькому ВуПЗ ЛД УДППЗ «Укрпошта»
887,7 кв.м.

Рішенням Виконавчого комітету
Стебницької міської ради №139 від
16.06.2004р. оформлено право власності на
нежитлові приміщення площею 1484,5 кв.м. в
м.Стебнику майдан Шевченка 1 за ВАТ
«Укртелеком». Те, що ВАТ «Укртелеком»
створене в процесі акціонування
державного підприємства «Укртелеком»
є загальновідомим фактом і не потребує
доведення.

Як вбачається з Інвентарної картки
обліку основних засобів на будівлю
відділення поштового зв'язку Стебник
м-н Шевченка 1, вказане майно
обліковується на балансі Львівської
дирекції УДППЗ «Укрпошта» - філії
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта».

Наведене підтверджується також
наданим Фондом державного майна
України витягом з Єдиного реєстру
об'єктів державної власності щодо
державного майна та поясненнями ФДМ
України.

З врахуванням вищенаведеного суд
приходить до висновку, що будинок
зв'язку в м.Стебнику майдан Т.Шевченка 1
залишився в загальнодержавній
власності.

Вказане підтверджується також
відомостями про окрема нерухоме
державне майно, викладеними в додатку
до листа ФДМУ №10-15-5696 від 13.05.2010р., в яких
вказано, що відділення поштового
зв'язку площею 656,7кв.м. за адресою:
м.Стебник, пл..Шевченка будівля 1
перебуває в загальнодержавній
власності під управлінням
Міністерства транспорту та зв'язку
України. На даний час вказане
міністерство реорганізоване у
Міністерство інфраструктури України.

Доказів передачі будівлі у комунальну
власність Учасниками процесу не
надано.

При цьому суд зазначає, що суб'єкт
управління державним майном, яким є
Позивач, вправі подавати позов про
визнання права власності за державою
на майно, що знаходиться у нього на
праві повного господарського відання
(аналогічна позиція відображена в
аналізі Верховного Суду України деяких
питань застосування судами
законодавства про право власності при
розгляді цивільних справ (ВВСУ №12(160)'
2013 та у висновку Верховного Суду
України, викладеному у постанові ВСУ
від 04.07.2011р. у справі №3-67гс11).

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статті 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

21.05.2010р. Стебницька міська рада винесла
рішення №524, п.1 якого доручила
виконавчому комітету Стебницької
міської ради оформити право власності
на нежитлові приміщення загальною
площею 626,6 кв.м. на майдані Шевченка 1 за
територіальною громадою міста в особі
Стебницької міської ради.

Пунктом 1 Рішення Стебницької міської
ради №323 від 26.09.2012р. пункт 1 рішення
Стебницької міської ради від 21.05.2010р.
№524 скасовано. Пунктом 3 Рішення
Стебницької міської ради №323 від
26.09.2012р. доручено Комунальному
підприємству Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське буро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
оформити право власності на нежитлове
приміщення на майдані Шевченка, 1 в
м.Стебнику площею 159 кв.м. за
територіальною громадою м.Стебника.
Пунктом 4 вказаного рішення доручено
Дрогобицькому МБТІ та ЕО оформити
право власності на нежитлове
приміщення на майдані Шевченка, 1 в
м.Стебнику площею 467,6кв.м. за Львівською
дирекцією УДППЗ «Укрпошта». Як на
підставу оформлення права власності в
Рішенні №323 від 26.09.2012р. Стебницька рада
покликається на ст.26, 30 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна».

Стаття 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
визначає підстави припинення договору
оренди, а ст.30 вказаного Закону -
порядок контролю за використанням
майна, переданого в оренду.

Доказів оформлення договорів оренди
між сторонами в ході розгляду справи не
представлено, укладення таких
договорів сторони заперечили.

Відповідно до Конституції України та
закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» міські ради
є представницьким органом міських
територіальних громад, які наділені
правом приймати рішення від їх імені.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
право комунальної власності - право
територіальної громади володіти,
доцільно, економно, ефективно
користуватися і розпоряджатися на свій
розсуд і в своїх інтересах майном, що
належить їй, як безпосередньо, так і
через органи місцевого самоврядування.
Стебницька міська рада, як орган
місцевого самоврядування, не
уповноважена приймати рішень по
розпоряджанню загальнодержавним
майном.

Відповідно до п.п.6.1, 6.2 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України №7/5
від 07.02.2002р. (яке було чинним до 01.01.2013р.),
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна провадиться з
видачею свідоцтва про право
власності. Підготовку документів для
видачі свідоцтв про право власності
можуть за дорученням органів
місцевого самоврядування, місцевої
державної адміністрації та інших
органів відповідно до законодавства
проводити БТI.

Виконавчий комітет міської ради
відповідно до Закону України "Про
місцеве самоврядування" здійснює свої
повноваження, зокрема, в частині
реєстрації об'єктів нерухомого майна
шляхом прийняття відповідного рішення
про оформлення права власності на
об'єкт нерухомого майна та на його
підставі провадить видачу свідоцтва
про право власності.

Відповідно до ст.73, 74 ГК України,
державне унітарне підприємство
утворюється компетентним органом
державної влади в розпорядчому порядку
на базі відокремленої частини
державної власності, як правило, без
поділу її на частки, і входить до сфери
його управління.

Орган державної влади, до сфери
управління якого входить підприємство,
є представником власника і виконує
його функції у межах, визначених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами.

Майно державного унітарного
підприємства перебуває у державній
власності і закріплюється за таким
підприємством на праві господарського
відання чи праві оперативного
управління.

Майно державного комерційного
підприємства закріплюється за ним на
праві господарського відання.

Збитки, завдані державному
комерційному підприємству внаслідок
виконання рішень органів державної
влади чи органів місцевого
самоврядування, які було визнано судом
неконституційними або недійсними,
підлягають відшкодуванню зазначеними
органами добровільно або за рішенням
суду.

Відповідно до вимог ч.5 ст.75
Господарського кодексу України,
державне комерційне підприємство не
має права безоплатно передавати
належне йому майно іншим юридичним
особам чи громадянам, крім випадків,
передбачених законом. Відчужувати
майнові об'єкти, що належать до
основних фондів, державне комерційне
підприємство має право лише за
попередньою згодою органу, до сфери
управління якого воно належить, і лише
на конкурентних засадах, якщо інше не
встановлено законом. Розпоряджатися в
інший спосіб майном, що належить до
основних фондів, державне комерційне
підприємство має право лише у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи вищенаведене суд приходить
до висновку, що Рішення Стебницької
міської ради №323 від 26.09.2012р. в частині
оформлення права власності на
нежитлове приміщення на майдані
Шевченка 1 в м.Стебнику площею 159 кв.м. за
територіальною громадою м.Стебника,
яким Стебницька міська рада віднесла
до комунальної власності
загальнодержавне нерухоме майно, було
прийняте без достатніх правових
підстав, з перевищенням повноважень, а
тому підлягає до скасування.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про наявність правових
підстав до задоволення позову
повністю.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Згідно зі статтею 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі усіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

29.01.2014 року у відповідності до
вимог ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, про що зазначено в
протоколі судового засідання. Повний
текст рішення виготовлений та
підписаний, з врахуванням вихідних,
05.02.2014р.

На підставі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід покласти на
Відповідача.

Виходячи з наведеного та керуючись
нормами ст.ст. 4-3, 4-7, 20, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 49,
69, 75, 82-87, 115-116 ГПК України, - суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним рішення
Стебницької міської ради №323 від
26.09.2012р. "Про внесення змін у рішення №524
від 21.05.2010р. Стебницької міської ради" в
частині зобов'язання комунального
підприємства ЛОР "Дрогобицьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації та експортної оцінки"
оформити право власності на нежитлове
приміщення на майдані Тараса Шевченка,
1 в м.Стебник Львівської області площею
159,0м2 за територіальною громадою
м.Стебник.

3. Визнати за державою Україна, від
імені якої діє Міністерство
інфраструктури України, право
власності на нерухоме майно,
приміщення площею 626,2м2, яке
знаходиться у місті Стебник
(Львівської області), майдан Т.Шевченка,
1, що перебуває у повному
господарському віданні Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Львівської
дирекції УДППЗ "Укрпошта".

4. Стягнути з Стебницької міської ради
(82172, вул. І.Мазипи, 8, м. Стебник,
Дрогобицький район, Львівська область)
на користь Українського державного
підприємства поштового зв"язку
"Укрпошта" в особі Львівської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" (79000, вул. Словацького, 1,
м. Львів; ідентифікаційний код 22336769)
2867,50грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному та касаційному порядку.

Суддя-головуючий
Фартушок Т.Б.

Суддя
Манюк П.Т.

Суддя
Шпакович О.Ф.