Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" січня 2014 р.
Справа № 906/1621/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Дубенчука М.В.,
довіреність від 23.12.2013 р.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" (м.Львів) в особі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень" ДТГО
"Львівська залізниця" (м. Львів)

до Приватного акціонерного товариства
"Бехівський спецкар'єр" (с.Михайлівка,
Коростенський район, Житомирська
область)

про стягнення 28220,00 грн.

Державне територіально-галузеве
об'єднання "Львівська залізниця" в
особі Відокремленого підрозділу
"Львівська дирекція залізничних
перевезень" ДТГО "Львівська залізниця"
звернулося до господарського суду з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Бехівський
спецкар'єр" про стягнення 28220,00 грн.
штрафу за неправильне зазначення маси
вантажу у перевізних документах.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 07.11.2013р.
позовну заяву прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі №906/1621/13.
Розгляд справи призначено на 21
листопада 2013 р.

У зв'язку із неявкою представників
сторін в судове засідання, ухвалою від
21.11.2013р. розгляд справи відкладено на
26.12.2013р.

В засіданні суду 26.12.2013р. представник
позивача позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні 26.12.2013р. проти позову
заперечив та надав відзив на позовну
заяву (від 26.12.2013р., а.с.49-50). У відзиві на
позовну заяву ПАТ "Бехівський
спецкар'єр" вказує, що маси вантажу по
вагонам №65487902, №65740144 відповідачем
зазначено правомірно, при обставинах,
які виключають помилку при визначенні
і в подальшому внесенні маси вантажу в
накладну. Зазначає, що перед відправкою
відповідачем належним чином проведено
зважування на 150 тонних електронних
вагонних вагах. Зважування вантажу
було проведено майстром Невмержицьким
С. Всі показники по вищезгаданих
вагонах були внесені до Протоколу
зважування від 10.05.2013 року. Для
встановлення об'єктивних обставин по
справі відповідач звернувся до
отримувача вантажу ТОВ "Львівський
бетон" з метою встановлення чи в
дійсності було отримано надлишок
щебеня. Довідкою за №144 від 20.12.2013 року
ТОВ "Львівський бетон" повідомило, що
при отриманні щебеню зважування
вагонів не проводилось. Посилаючись на
викладене, відповідач вважає, що вагу
вантажу в вагонах визначено та в
подальшому зазначено в провізних
документах правильно.

Відповідач вважає, що під час
переважування вагонів позивачем
порушено процедуру зважування. При
цьому, відповідач посилається на п.16,
п.17 Інструкції "Про порядок приймання
продукції виробничо-господарського
призначення і товарів народного
споживання по кількості" №П-6 від
15.06.1965р., якими передбачено: якщо при
прийманні продукції буде виявлена
невідповідність, то отримувач
зобов'язаний призупинити подальшу
прийомку, забезпечити схоронність
продукції. Одночасно з призупинкою
приймання отримувач зобов'язаний
викликати для участі в продовженні
прийомки і складанні двостороннього
акту. Проте, позивач та
вантажоотримувач не вжили всіх
необхідних заходів щодо виклику
представника відповідача на місце
приймання продукції для складання акту
загальної форми, склавши в подальшому
комерційний акт.

На думку відповідача, у даному випадку,
відповідно до ст.129 Статуту позивач мав
скласти акт загальної форми, а не
комерційний акт, при цьому, складення
актів загальної форми №500,499 від 11.05.2013
року виключає можливість складання
комерційного акту. Тож відповідач
стверджує, що складання позивачем
після актів загальної форми
комерційних актів суперечить нормам
Наказу Мінтрансу №334 від 28.05.2002р. про
затвердження Правил складання актів.

В судовому засіданні 26.12.2013р.
представник відповідача заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з необхідністю
надання додаткових доказів та
продовження строку розгляду спору у
відповідності до ч.3 ст.69 ГПК України.

Представник позивача підтримав
заявлене представником відповідача
клопотання про відкладення розгляду
справи та продовження строку розгляду
спору.

За таких обставин, ухвалою суду від
26.12.2013р. продовжено строк розгляду
спору за клопотанням сторін відповідно
до ч.3 ст.69 ГПК України та відкладено
розгляд справи на 27 січня 2014 р.

27.01.2014р. на адресу суду від Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" вособі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень" ДТГО
"Львівська залізниця" надійшли
додаткові пояснення за вих.№ДНЮ-4 від
20.01.2014р. (вх.№1219, а.с.70-71) з додатками
згідно переліку.

27.01.2014р. на адресу суду від позивача
надійшли також письмові пояснення від
22.01.2014р. за вих.№ДНЮ-6 (вх.№1224, а.с.80), в
яких позивач просив, у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю
повноважного представника, відкласти
розгляд справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
подав клопотання (вх.№1254/14, а.с.83) про
долучення до матеріалів справи в
якості доказів на підтвердження
заперечень проти позову копій
наступних документів: видаткової
накладної №50 від 17.05.2013р., податкової
накладної від 17.05.2013р., договору
купівлі-продажу від 15.02.2013р., відомості
вагонів, акту специфікації. Копії
вищевказаних документів, окрім
незасвідченої ксерокопії податкової
накладної, яка була повернута судом
представнику в засіданні, долучені до
матеріалів справи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився.

Щодо неявки в засідання суду
представника позивача та розглядаючи
заявлене ним клопотання про
відкладення розгляду справи суд
приймає до уваги наступне.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи відповідно до
ч.1 ст.4 Господарського процесуального
кодексу України, ст.17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" при розгляді справи ч.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд зазначає, що
право особи на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку кореспондується з
обов'язком добросовісно користуватися
наданими законом процесуальними
правами, утримуватись від дій, що
зумовлюють затягування судового
процесу, та вживати надані
процесуальним законом заходи для
скорочення періоду судового
провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р.
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

При цьому, розгляд справи вже
відкладався господарським судом,
зважаючи на нез'явлення в засідання
суду представників сторін (ухвалою від
21.11.2013р.) та невиконанням ними вимог
ухвал суду щодо подання необхідних для
розгляду справи доказів (ухвалою від
26.12.2013р.). Тому, враховуючи викладене, а
також, що явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалася, господарський суд
Житомирської області визнає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника позивача, запобігаючи,
водночас, безпідставному затягуванню
розгляду справи, яка уже тривалий час
розглядається, в т.ч. з огляду на
необхідність забезпечення реалізації
сторонами своїх процесуальних прав та
задля повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи.

За таких обставин, за висновками суду,
незважаючи на те, що представник
позивача в судове засідання не
з'явився, справа може бути розглянута
по суті за наявними у ній документами у
відповідності до вимог ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 10
травня 2013 року ПрАТ "Бехівський
спецкар'єр" зі станції Бехи
Південно-Західної залізниці за
накладною №34675736 були відправлені в т.ч.
вагони №65740144 та №65487902 з вантажем
"щебінь гранітний", станція призначення
- Сихів Львівської залізниці". У
вищевказаній накладній вказано
загальну масу вантажу 483000 кг, зокрема, у
вагоні №65740144 - нетто 69000 кг (тара вагона
23200), у вагоні №65487902 - нетто 69000 кг (тара
вагона 24300) (а.с.10 та а.с.10 на звороті).

На шляху прямування, на станції
Здолбунів Львівської залізниці
залізницею проведено контрольне
переважування вантажу, за результатами
якого виявлено, що маса вантажу,
зазначена у накладній, не відповідає
фактичній масі вантажу у вагонах №65740144
та №65487902.

Зокрема, при контрольному
переважуванні вагону №65740144 визначено,
що маса нетто більше проти відомостей,
зазначених у накладній та
вантажопідйомності вагона на 3100 кг.

Контрольне переважування вагону №65487902
виявило, що маса нетто вантажу більше
за вказану у накладній та
вантажопідйомність вагона на 7000 кг.

12.05.2013р. за результатами переважування
складено комерційний акт АА №076816/38
(а.с.8), в якому в описі виявленого
зазначено: "По документу значиться:
вантаж щебінь гранітний, навалом. Вагон
65740144 бр. не вказано, тара 23200, нетто 69000, в
дійсності виявилось: вантаж щебінь
гранітний, навалом, брутто 95300, тара з
документа 23200, нетто 72100, тобто більше
документа на 3100 кг, вантажопідйомність
вагона 69 т, тобто, більше
вантажопідйомності вагона на 3100 кг.
Завантаження у вагоні навалом нижче
бортів на 550 мм. Вагон 65487902 бр. не
вказано, тара 24300, нетто 69000, в дійсності
виявилось: вантаж щебінь гранітний,
навалом, брутто 100300, тара з документа
24300, тобто, більше документа на 7000 кг,
вантажопідйомність вагона 69 т, тобто
більше вантажопідйомності вагона на 7000
кг, завантаження у вагоні навалом нижче
бортів на 400 мм. При повторному
переважуванні вище вказаних вагонів
перегруз більше документа та
вантажопідйомності підтвердився, що
загрожує безпеці руху поїздів згідно
ПТЕ п.15.27. Вагони прибули технічно
справні. Вагони затримані, дана
телеграма". Комісійне переважування та
перевірку проводила приймальник
поїздів Косменюк С.І., в присутності ДСМ
Ксендзик В.П., ВОХР Бондарчук О.О.,
приймальник поїздів Мороз В.Ф.

В акті також зазначено, що при
комісійному переважуванні вагонів
№№65487902, 65740144 на 150тн.зал.вазі клеймо
2012р., на основі актів загальної форми
№№500,499 від 11.05.2013 р. ст.Здолбунів,
прибувших по відправці вказаній на
звороті цього акту та відчепленого від
основного документа на що виписані
досилки Здолбунів Льв. - Сихів Льв.
№37810769, 37810637.

Складено також доповнення до
комерційного акту ст.Здолбунів №076816/38
від 12.05.2013р. (а.с.9), в якому зазначено, що
надлишок вантажу щебінь гранітний із
вагона №65740144 в кількості 3100 кг., із
вагона №65487902 в кількості 8650 кг.
відправки Бехи Пд.Зах. - Сихів Льв. - 34675736
відвантажено у вагон №67610451, на який
виписана досилка Здолбунів Льв.- Сихів
Льв. 37826039 від 13.05.13р. Після
відвантаження щебня гранітного в
кількості 3100 кг. із вагона №65740144, та 8650
кг. із вагона №65487902 у вагон №67610451 і
переважуванні даних вагонів на 150
тн.зал.вазі клеймо 2012р., вага вантажу
складає в вагоні №65740144 брутто 92200, тара
23200, нетто 69000; в вагоні №65487902 брутто 91650,
тара 24300, нетто 67350; в вагоні №67610451
брутто 33550, тара 21800, нетто 11750. Вагони
слідують на станцію призначення.
Комісійне відвантаження лишків із
вагонів проводилось силами МЧ.
Комісійне зважування 13.05.2013р. проводила
приймальник поїздів Косменюк С.І., в
присутності заступника начальника
станції Здолбунів Ксендзик В.П., ВОХР
Бондарчук О.О., приймальник поїздів
Мороз В.Ф.

Зняття надлишків вантажу - щебня
гранітного з вагонів №65487902 та №65740144 та
відправлення його (в загальній масі 11750
кг) на станцію призначення у вагоні
№67610451 з досильною накладною №37826039 та
вантажу у вагонах №65487902 та №65740144
(досильні накладні №№37810769, 37810637)
підтверджується відповідними
накладними, наявними у матеріалах
справи (а.с.11,12,13), крім того, довідкою,
адресованою начальнику станції
призначення (ст.Сихів) про те, що
надлишок вантажу в вагоні №67610451, що
прибув до основної відправки №34675736,
приєднано до основної відправки (а.с.14),
а також, актами загальної форми №499 та
№500 (а.м.72-73, 74-75), які складались
залізницею щодо проведення зважування,
відцеплення вагонів на контрольне
переважування статистичної ваги і
перевірки правильності навантаження.

Проведення вищезазначених контрольних
зважувань належним чином відображено
також в книзі обліку контрольних
зважувань та перевірки кількості
вантажу у вагонах станції Здолбунів
Львівської залізниці (а.с.43). До справи
також подано Технічний паспорт засобу
ваговимірювальної техніки (ЗВВТ)
станції Здолбунів Львівської
залізниці (а.с.76), в якому, зокрема,
зафіксовано, що повірку проведено
19.11.2012р., термін експлуатації - до
05.10.2014р.; згідно запису від 19.02.2013р. вага
придатна до подальшої експлуатації.

Звернувшись з позовом у даній справі ВП
"Львівська дирекція залізничних
перевезень" ДТГО "Львівська залізниця"
заявив до стягнення з відповідача - ПАТ
"Бехівський спецкар'єр" як відправника
вантажу 28220 грн. штрафу, нарахованого на
підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначену у
залізничній накладній масу вантажу.

Розглянувши позовні вимоги з
урахуванням вищевикладених
встановлених обставин справи та
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, господарський суд
дійшов висновку про задоволення
позову, зважаючи на наступне.

Відповідно ст.ст. 908, 909 Цивільного
кодексу України, перевезення вантажу
здійснюється за договором перевезення.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Статтею 6 Статуту залізниць України
встановлено, що накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угодою на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони-одержувача.

Відповідно п.1.2 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 за №644, накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи -
одержувача.

Згідно п.1.3 Правил оформлення
перевізних документів, усі відомості,
передбачені формою бланка перевізного
документа, повинні бути внесені
відправником до відповідних граф.
Виправлення не допускаються; у разі
зміни відомостей, внесених до
перевізного документа, відправник
зобов'язаний заповнити новий
перевізний документ.

Відповідно ст.37 Статуту залізниць
України та п.5 Правил приймання
вантажів до перевезення, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 за №644,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 за №861/5082, маса вантажу
визначається відправником. Про спосіб
визначення маси відправник зазначає у
накладній.

У відповідності до ст.24 Статуту
залізниць України вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ними у накладній. Залізниця має право
перевірити правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

Таким чином, ст.24 Статуту залізниць
України надає залізницям право
перевіряти правильність відомостей,
зазначених відправником у залізничній
накладній, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній, у тому
числі і на станції слідування.

Згідно п. 5.5. Правил оформлення
перевізних документів, якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
маси, кількості місць вантажу, його
назви, коду та адреси одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно зі статтею 118 Статуту
залізниць України. При цьому
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли. Цей факт засвідчується актом
загальної форми, якщо за цим фактом не
складався комерційний акт.

Згідно ст.122 Статуту залізниць України
за неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника стягується штраф у розмірі
згідно з статтею 118 цього Статуту (у
розмірі п'ятикратної провізної плати).
При цьому відправник несе перед
залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Відповідно ст. 129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається для засвідчення таких
обставин:

а) невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи
вантажобагажу без документів або
документів без вантажу, багажу чи
вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу,
багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого
вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти
комерційний акт, якщо вона сама виявила
зазначені вище обставини або якщо про
існування хоча б однієї з них заявив
одержувач або відправник вантажу,
багажу чи вантажобагажу. В усіх інших
випадках обставини, що виникли в
процесі перевезення вантажу, багажу і
вантажобагажу і які можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності, оформляються актами
загальної форми.

У даному випадку, щодо невідповідності
маси вантажу з даними, зазначеними у
транспортному документі - залізничній
накладній залізницею складено саме
комерційний акт; акти ж загальної форми
були складені з приводу обставин
проведення зважування, відцеплення
вагонів на контрольне переважування
статистичної ваги і перевірки
правильності навантаження, тобто,
обставин, які виникли в процесі
перевезення вантажу. Таким чином,
всупереч твердженням відповідача,
складення комерційного акту, як і
складення актів загальної форми, у
даному випадку, відповідає
вищенаведеним вимогам Статуту
залізниць України, тому доводи
відповідача з даного приводу судом до
уваги не приймаються.

Так, суд виходить з того, відповідно до
ч.2 ст.43 Господарського процесуального
кодексу України ніякі докази не мають
для господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Комерційний акт АА №076816/38 від 12.05.2013р. з
доповненням, за формою та змістом
відповідає вимогам чинного
законодавства України, складений та
підписаний повноважними особами; при
цьому, скарги на оформлення
комерційного акту подано не було, тому
суд визнає комерційний акт належним та
допустимим доказом у розумінні
ст.ст.32-34 Господарського
процесуального кодексу України. При
цьому, комерційний акт є лише одним із
доказів, який господарський суд оцінює
в сукупності з усіма іншими доказами у
справі, що підтверджують фактичні
обставини, зокрема, факт неправильного
зазначення вантажовідправником маси
вантажу в залізничній накладній, що, в
свою чергу, є підставою для покладення
на останнього відповідальності.

Слід зазначити, що в заперечення
позовних вимог відповідач стверджував,
що перед відправкою вантажу
відповідачем належним чином проведено
зважування на 150тонних електронних
вагонних вагах (до справи подано
технічний паспорт ЗВВТ,а.с.51-53); усі
показники зважування по вагонах були
внесені до протоколу зважування від
10.05.2013р. (а.с.54). Проте, зазначені
документи жодним чином не спростовують
виявлених залізницею і відображених в
комерційному акті та доповненні до
комерційного акту, актах загальної
форми та досильних накладних, обставин
невідповідності фактичної маси двох
вагонів зазначеній у залізничній
накладній.

При цьому, відповідно до наведених
правових норм відповідальність за
неправильне оформлення залізничної
накладної несе вантажовідправник.

З урахуванням викладеного,
господарський суд приходить до
висновку, що відповідачем було
допущено порушення, яке полягає у
неправильному зазначенні у накладній
маси вантажу, а тому, згідно ст.ст.24,118, 122
Статуту залізниць України, він має
нести відповідальність у вигляді
сплати штрафу в п'ятикратному розмірі
провізної плати за неправильно
зазначену у накладній №34675736 від 10.05.2013
р. масу вантажу у вагонах №65487902 та
№65740144. Зважаючи на тариф за
перевезення по накладній №34675736
кожного з вагонів №65487902 та №65740144
становить 2822 грн., розмір штрафу
становить 28220 грн. ((2822 х 2) х 5 = 28220 грн.).

Статтею 34 Господарського кодексу
України встановлено, що обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Позивач, звернувшись з даним позовом,
належними доказами підтвердив
правомірність своїх вимог, в той час як
доводи відповідача в заперечення
позову не знайшли свого підтвердження
при розгляді справи та спростовуються
встановленими фактичними обставинами.
Доказів сплати штрафу відповідачем
суду не надано.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, заявленими
відповідно до вимог чинного
законодавства та підтвердженими
належними доказами, тому позов
підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог ст.49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Бехівський
спеціалізований кар'єр" (11523,
Житомирська обл., Коростенський р-н,
с.Михайлівка, ідентифікаційний код
03443749) на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" (79007, Львівська
обл., м.Львів, вул.Гоголя, буд.1,
ідентифікаційний код 01059906) в особі
Відокремленого підрозділу "Львівська
дирекція залізничних перевезень"
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" (79000,
м.Львів, вул.Листопадового чину, 22,
ідентифікаційний код 25256137):

- 28220 грн. штрафу,

- 1720,50 грн. витрат по сплаті судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 29.01.14

Суддя
Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (реком.)

3 - відповідачу (реком.)