РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
Справа №910/19981/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Саврій В.А. ,

судді
Мамченко Ю.А.

при секретарі Ткачу Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача - Кушков І.А. (довіреність
від 28.03.2013р.)

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача "Товариства з обмеженою
відповідальністю СТС-Генпідряд" на
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 29 листопада
2013 року у справі №910/19981/13 (суддя
Тимошенко О. М.)

за позовом Державного підприємства
"Національний культурно-мистецький та
музейний комплекс "Мистецький арсенал"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТС-Генпідряд"

про стягнення 2 022 033,45 грн.

Судом роз'яснено представнику
відповідача права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.
Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2013 року, ухвалою
господарського суду Житомирської
області було задоволено заяву ДП
"Національний культурно-мистецький та
музейний комплекс "Мистецький арсенал"
про забезпечення позову та накладено
арешт на грошові кошти ТОВ
"СТС-Генпідряд", які знаходяться на його
розрахунковому рахунку в межах суми 2 064
194,62 грн.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням, в своїй
апеляційній скарзі просить дану ухвалу
скасувати, вважаючи, що прийняті судом
висновки не відповідають обставинам
справи, а також порушено норми
матеріального та процесуального права,
оскільки у матеріалах справи відсутні
докази, що невжиття заходів до
забезпечення позову утруднить або
зробить неможливим виконання рішення
суду у даній справі, та суд не врахував,
що обрані заходи до забезпечення
позову не повинні мати наслідків
повного припинення господарської
діяльності, якщо така діяльність не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості. Вважає, що на
даний час відсутні підстави для
застосування заходів забезпечення
позову, оскільки відповідач
беззаперечно визнає наявність
зобов'язань з приводу повернення
отриманої фінансової допомоги та
звертався до позивача із проханням
розглянути можливість укладання
мирової угоди.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну
скаргу вважає, що дана ухвала прийнята
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а апеляційна
скарга є необґрунтованою та такою, що
не підлягає задоволенню, оскільки
відповідачем не надано належних
доказів, що зазначений арешт грошових
коштів призведе до припинення його
господарської діяльності та відсутні
підстави для вжиття заходів
забезпечення позову.

17 січня 2014 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 29 січня 2014 року.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
просить її задоволити, а ухвалу
господарського суду Житомирської
області повністю скасувати.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, хоча і був
завчасно повідомлений про час і місце
судового розгляду, на що вказує
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення. Заяв про відкладення
судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справи в апеляційній інстанції, а також
те, що сторони по справі належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
апеляційної скарги, суд вважає за
можливе провести судове засідання за
відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї, перевіривши повноту з'ясування
та доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, дослідивши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права встановила, що:

25 листопада 2013 року, ДП "Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс "Мистецький арсенал"
звернулось до господарського суду
Житомирської області з позовом до ТОВ
СТС-Генпідряд" про стягнення, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог (а.с.64-68), 2 127 074,67
грн., з яких: 1 721 800,00 грн. - боргу, який
виник за Договорами про надання
цільової безвідсоткової фінансової
допомоги на поворотній основі №01/10/10
від 01 жовтня 2010 року, №03/11/10 від 03
листопада 2010 року; 204 538,35 грн. - пені, 149
100,00 грн. - штрафу, 106 253,48 грн. - річних.

28 листопада 2013 року, ДП "Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс "Мистецький арсенал"
звернулось до господарського суду із
заявою про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти ТОВ
"СТС-Генпідряд", що знаходяться на
розрахунковому рахунку №1238 в АТ
"Златобанк" м. Києва, МФО 380612.

29 листопада 2013 року, ухвалою
господарського суду Житомирської
області було задоволено заяву ДП
"Національний культурно-мистецький та
музейний комплекс "Мистецький арсенал"
про забезпечення позову та накладено
арешт на грошові кошти ТОВ
"СТС-Генпідряд", які знаходяться на його
розрахунковому рахунку в межах суми 2 064
194,62 грн.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1, ч.5 ст. 106 ГПК України,
окремо від рішення місцевого
господарського суду можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку
ухвали місцевого господарського суду
про вжиття запобіжних заходіву.

Статтею 66 ГПК України передбачено, що
господарський суд, зокрема, за заявою
сторони має право вжити, з передбачених
ст. 67 ГПК України, заходів по
забезпеченню позову, які допускаються
в будь-якій стадії провадження у
справі, якщо невжиття цих заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно ст. 67 ГПК України, визначено
перелік заходів до забезпечення
позову, зокрема, накладання арешту на
грошові кошти, які належать
відповідачеві.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26 грудня 2011 року №16, у
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Відповідно до роз'яснень абз.2 п.1 даної
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №16, особа,
яка подала заяву про забезпечення
позову, повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог передбачених ст. 33 ГПК
України обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

З поданої позивачем заяви про
забезпечення позову вбачається, що
підставою для звернення з даною заявою
послугували ті обставини, що
відповідач у судове засідання не
прибув та подав клопотання про
передачу даної справи з господарського
суду м. Києва до господарського суду
Житомирської області, тобто по місцю
знаходження відповідача, а також що
відповідач не виконав умови додаткових
угод та не повернув борг до 31 грудня 2012
року розмір якого складає 2 127 074,67 грн.
З зазначеного ДП "Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс "Мистецький арсенал" вважає,
що відповідачем будуть вживатися всі
можливі процесуальні заходи для
затягування справи, а у разі
позитивного розгляду справи та
задоволення позову, виконання в
майбутньому такого рішення буде
неможливим або утруднить його
виконання.

Проте, за п.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №16, умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Саме
лише посилання в заяві на потенційну
можливість ухилення відповідача від
виконання судового рішення без
наведення відповідного обґрунтування
не є достатньою підставою для
задоволення відповідної заяви.

Крім того, заходи забезпечення позову
повинні бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами, тобто негативні
наслідки від вжиття заходів до
забезпечення позову повинні розумно,
адекватно і обґрунтовано
співвідноситись з негативними
наслідками, які можуть настати в
результаті невжиття цих заходів.

Відповідач, заперечуючи проти
прийнятих заходів забезпечення позову,
зазначає, що ним не заперечується
існування заборгованості перед
позивачем з приводу повернення
отриманої фінансової допомоги і
частково сплачено, в сумі 100 тис. грн.,
кошти в рахунок погашення цієї
заборгованості. а накладення арешту на
грошові кошти у межах 2 064 194,62 грн. може
привести до повного припинення
господарської діяльності товариства,
як суб'єкта господарської діяльності
та, в свою чергу, до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Колегія суддів, оцінивши
обґрунтованість доводів апелянта щодо
скасування необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову, наявності зв'язку
між конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
імовірності утруднення виконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів, прийшла до
висновку, що саме лише посилання в
заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
заяви ДП "Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс "Мистецький арсенал" про
забезпечення позову, а тому ухвала
господарського суду Житомирської
області від 29 листопада 2013 року про
забезпечення позову та накладення
арешту на грошові кошти ТОВ
"СТС-Генпідряд", які знаходяться на його
розрахунковому рахунку, в межах суми 2
064 194,62 грн., підлягає скасуванню.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі наведеного, колегія суддів,
заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
матеріали справи, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та їх
юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити, а
ухвалу господарського суду першої
інстанції скасувати і відмовити у
задоволенні заяви позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти ТОВ
"СТС-Генпідряд".

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105, 106 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"СТС-Генпідряд" - задоволити.

Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 29 листопада
2013 року у справі №910/19981/13 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення (ухвалу),
яким в задоволені заяви Державного
підприємства "Національний
культурно-мистецький та музейний
комплекс "Мистецький арсенал" про
забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження ухвали у справі
№910/19981/13 повернути господарському суду
Житомирської області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Саврій В.А.

Суддя
Мамченко Ю.А.