ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.01.14р. Справа № 904/9335/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комунальне підприємство
"Техпроменерго", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфосервіс", м.
Дніпропетровськ

про визнання договору розірваним

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: Шатарьонок І.В.,
представник, дов. № 3 від 24.12.13р.

Божка І.О., представник,
дов. № 28/11 від 28.11.13р.

від відповідача: представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комунальне підприємство
"Техпроменерго" звернулось до
господарського суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфосервіс" про
визнання договору про надання послуг
б/н від 01.08.2013року розірваним.

Позовні вимоги обґрунтовані не
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про надання
послуг б/н від 01.08.2013 року.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2013
року, порушено провадження у справі, а
розгляд справи призначено на 25.12.2013 р.

25.12.2013р. представник відповідача в
судовому засідання заявив клопотання
про відкладення розгляду справи для
надання можливості відповідачу
ознайомитись із позовною заявою та
матеріалами справи, а також
підготувати відзив на позов.

Представник позивача в судовому
засіданні не заперечив проти
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 25.12.2013
року розгляд справи відкладено на
16.01.2014р., з метою надання часу
відповідачу для ознайомлення з
матеріалами справи.

16.01.2014 р. в судовому засіданні
представник позивача надав до
матеріалів справи витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
відповідача.(а.с.29-30)

Представник відповідача у судовому
засіданні надав клопотання про
припинення провадження по справі, яке
мотивовано тим, що договір про надання
послуг б/н від 01.08.2013року був укладений
на строк до 31.12.2013р., таким чином,
оскільки відповідач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства та інших актів
цивільного законодавства, а позивачем
не надано до суду доказів, щодо
можливості одностороннього розірвання
договору. На підставі викладеного,
відповідач вважає, що оскільки
договірних відносин між сторонами не
має, то позовні вимоги щодо розірвання
договору є безпідставними, оскільки
строк виконання зобов'язання
припинено, у зв'язку з чим, просив суд
припинити провадження по справі.

Позивач заперечив проти клопотання
відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що клопотання про припинення
провадження справи не підлягає
задоволенню, оскільки належне
виконання відповідачем зобов'язань за
спірним договором не підтверджується
позивачем та ним заперечується, а на
момент звернення позивача з позовом до
суду спірний договір припинено не було.

Під час судового засідання
відповідачем надано до матеріалів
справи відзив на позов, яким заперечив
проти задоволення позовних вимог
позивача, вважає їх безпідставними
оскільки, як зазначає відповідач
останній належним чином виконав свої
зобов'язання за договором, а саме
відповідачем була надана інформаціях
про об'єкт нерухомості позивача в
засобах масової інформації, в газетах,
на різноманітних сайтах відповідної
спрямованості, також була проведена
відеозйомка об'єкту нерухомості,
підготовлено рекламний матеріал, задля
трансляції на телебаченні для пошуку
потенційних орендарів. Також,
неодноразово були проведені телефонні
переговори з третіми особами. Крім того
відповідач зазначає, що не отримував
від позивача ні листа з пропозицією
розірвати договір, ні угоди про
розірвання вищезазначеного договору, а
спірний договір не передбачає
односторонньої зміни та відмови від
зобов'язання. З урахуванням
вищевикладеного, відповідач просив суд
відмовити в позові. (а.с. 34-36) В
підтвердження належного виконання
відповідачем зобов'язань за спірним
договором, відповідач надав до справи
докази такого виконання. (а.с.37-48)

16.01.2014 року в судовому засіданні в
присутності представників сторін
оголошено перерву до 28.01.2014 року.

28.01.2014 р. присутній в судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі просив
суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
протоколом судового засідання від
16.01.2014р., який міститься в матеріалах
справи. (а.с.49)

Суд вважає, що відповідач не
скористався своїм правом на участь у
судовому засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, оскільки
останній повідомлений про час та місце
судового засідання належним чином, а
матеріали справи містять достатньо
документів необхідних для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

28.01.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комунальне підприємство
"Техпроменерго" (замовник-позивач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Інфосервіс"
(виконавець-відповідач) укладено
договір про надання послуг б/н від
01.08.2013 року, відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується надати
послуги замовнику за знаходженням
третьої особи (орендатора), готового
орендувати об'єкти нерухомості
замовника у відповідності з умовами
останнього. Характеристика об'єктів, їх
ціна та умови оренди визначені
сторонами у додатку №1, а також
виконавець зобов'язується надати
послуги з організації укладення
договору оренди об'єкту, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
послуги виконавця у відповідності з
даним договором. (а.с.11-12)

Додатком №1 до договору встановлено, що
місцезнаходження об'єкту нерухомого
майна: м. Дніпропетровськ, Театральний
бульвар, 2-Б, загальною площею 530 м2 ,
вартість оренди за один місяць 53 000
грн.(а.с.13)

Відповідно до розділу 2 договору,
виконавець зобов'язується:

- використовувати власну та збирати
іншу комерційну інформацію щодо третіх
осіб, які бажають орендувати об'єкт
нерухомості замовника;

- організувати та провести за свій
рахунок, використовуючи власні
професійні знання та досвіт, рекламну
кампанію з просування об'єкту на ринок
з метою максимально швидкого підбору
орендатора.

- Привертати до співробітництва та
заохочувати компанії, а також
приватних осіб, які працюють на ринку
нерухомості Дніпропетровську та
України для здачі в оренду об'єкта
замовника.

- проводити переговори та листування з
приводу оренди об'єкту з третіми
особами, виключно в інтересах
замовника.

- одночасно з пошуком третьої особи,
готового орендувати об'єкт нерухомості
замовника, виконавець зобов'язується:
представляти інтереси замовника при
розробці та підписанні договорів та
угод про передачу в оренду об'єкту; -
здійснювати консультування замовника
по всім правовим, економічним та
організаційним питанням майбутньої
угоди; - створити усі необхідні умови
для підписання між замовником та
орендатором договору оренди та його
нотаріального посвідчення, забезпечив
при цьому, безпеку, перевірку
справжності грошових купюр,
конфіденційність.

Після знаходження третьої особи, яка
бажає орендувати об'єкт нерухомості
замовника: - узгодити з замовником час
огляду об'єкту; - провести огляд об'єкту.

У випадку згоди третьої особи на оренду
об'єкту нерухомості замовника,
виконавець зобов'язаний організувати
трьохсторонню зустріч між замовником,
виконавцем та третьою особою для
проведення переговорів та обговорення
умов майбутньої угоди. А також
забезпечити її проведення в частині
консультацій, у ході якої виконавцем, у
випадку необхідності, здійснюється
ведення протоколу переговорів.

Пунктами 3.8, 3.9. договору, передбачено,
що замовник має право: Бути присутнім
на зустрічах та переговорах виконавця
з третіми особами. Вимагати від
виконавця звіт про виконану роботу у
письмові формі з періодичністю два
рази на місяць.

Відповідно до п. 4.1. договору, даний
договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до 31 грудня
2013 року, крім випадку, коли виконавець
виконує взяті на себе за договором
обов'язки достроково.

Як зазначає позивач у позовні заяві, з
моменту підписання договору по день
звернення позивача до суду, відповідач
фактично не виконував вищеперелічені
його умови: не було приведено жодного
представника можливого орендатора для
огляду приміщень, позивачу не було
надано жодних консультацій та не
проведено будь-яких трьохсторонніх
зустрічей. У зв'язку з тим, що на думку
позивача, відповідач не виконував
своїх зобов'язань за договором, позивач
уклав з ФОП Татаріною Н.О. договір
оренди (найму) приміщень від 01.10.2013 року.

Пунктом 6.3. договору визначено, що всі
спори, пов'язані з договором, його
укладенням або, які виникли у процесі
виконання його умов, вирішуються
шляхом переговорів між сторонами або
їх представниками. Якщо спір неможливо
вирішити шляхом переговорів, він
підлягає вирішенню у судовому порядку,
визначеним діючим законодавством
України.

Враховуючи викладене, позивач
вважаючи, що зобов'язання, передбачені
укладеним між сторонами договором,
відповідачем не виконані, що є істотним
порушенням зобов'язання, та беручи до
уваги той факт, що позивачем
самостійно знайдено орендаря
приміщення за адресою: м.
Дніпропетровськ, Театральний бульвар,
2-Б, загальною площею 530 м2, позивач
звернувся до господарського суду з
позовом про розірвання договору про
надання послуг б/н від 01.08.2013 року, що і є
предметом спору.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав:

Відносини, що виникли між сторонами по
справі на підставі договору про
надання послуг б/н від 01.08.2013 року, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до цих
відносин мають застосовуватися
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у тому, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, не є
безмежною.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір
про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін. Порядок і
наслідки розірвання договору про
надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Судом встановлено, що твердження
позивача щодо того, що позивачем було
надіслано на адресу відповідача
супровідним листом Вих.№105 від 03.10.2013
року угода про припинення договору від
01.08.2013р.(а.с.14-15), жодним чином з боку
позивача не доведено, оскільки
позивачем не надано доказів такого
направлення на адресу відповідача.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, чинне законодавство в
імперативному порядку визначає, що
підставою для розірвання договору у
судовому порядку може бути належним
чином доведене невиконання сторонами
хоча б одного з його зобов'язань,
передбачених договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач належним чином виконав свої
зобов'язання за договором про надання
послуг б/н від 01.08.2013 року.

Належне виконання відповідачем
зобов'язань підтверджується діями
відповідача, що полягали в наступному:

- надання відповідачем за свій рахунок
інформації про об'єкт нерухомості
позивача в засобах масової інформації,
в газетах, на різноманітних сайтах
відповідної спрямованості, про що
свідчить наявні в матеріалах справи
витяги з інтернет-сайтів: www.mirkvartir.ua;
www.country.ua; www.etag.com.ua; www.inforico.com.ua; www.metry.ua;
www.dp.olx.com.ua; www.ozimka.com; www.dnepropetrovsk.dnp.slando.ua;
www.ukrgo.ua (а.с.37-45), а також довідка надана
Дніпропетровською газетою оголошень
"Варіанти" Вх. №1/01-14 від 14.01.2014 року
(а.с.48), відповідно до якої оголошення
наступного змісту: "Приміщення вул.
Театральна (район вул. Робочої)
загальною площею 530 кв.м., свіжий ремонт,
система кондиціювання, можна зробити 3
окремих входи. Тел." в рубриці: ЗДАМ в
оренду комерційну нерухомість,
виходило в газеті "Варіанти" з 26.08.2013 р.
по 21.10.2013р. День виходу газети -
понеділок. Таким чином, дане оголошення
виходило в Дніпропетровській газеті
оголошень "Варіанти" в такі дати:
26.08.2013р., 02.09.2013р., 09.09.2013р.,16.09.2013р, 23.09.2013р,
30.09.2013р., 30.09.2013р., 07.10.2013р., 14.10.2013р.,
21.10.2013р., крім того відповідачем надано
до матеріалів справи інформацію, щодо
неодноразових звернень (дзвінків), які
були здійснені третіми особами, що
були заінтересовані рекламою наданою
відповідачем з приводу об'єкту
нерухомості позивача (а.с.46). Таким
чином, вищеперелічені факти свідчать,
що відповідачем рекламну кампанію з
просування об'єкту на ринок з метою
максимально швидкого підбору
орендатора, здійснено у повному обсязі
та належним чином.

Також відповідно до п. 3.9. договору,
позивач має право вимагати від
виконавця звіт про виконану роботу у
письмові формі з періодичністю два
рази на місяць. Проте, доказів
звернення щодо надання звіту,
позивачем до матеріалів справи не
надано, таким чином твердження
позивача про невиконання вимог
договору відповідачем є передчасними
та необґрунтованими.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України на
стороні, що подала позов лежить
зобов'язання доведення тих обставин, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, яка
передбачає, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам
та іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть
участь в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Вищенаведене надає суду підстави дійти
висновку про те, що позивачем не
доведено факт порушення з боку
відповідача умов договору про надання
послуг б/н від 01.08.2013 року, тому у суду не
має правових підстав для задоволення
позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі вищевикладеного, позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комунальне підприємство
"Техпроменерго" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інфосервіс" про визнання договору про
надання послуг б/н від 01.08.2013року
розірваним - є необґрунтованими, не
підтвердженими належними доказами та
такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна Повне рішення
складено 31.01.2014р.