м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/968/14 10.02.14

Суддя Отрош І.М., розглянувши справу

за позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Український страховий
стандарт»доВідкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії
«Оранта»простягнення страхового
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 2780 грн. 40 коп.Представники: від
позивача: Андрієнко Ю.А.- представник
за довіреністю № 193 від 19.12.2013від
відповідача: не з'явились.ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

24.01.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшла позовна заява Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» з вимогами до Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 2780 грн. 40 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України не виконав зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майну власника
автотранспортного засобу Geеly MR7151A,
державний номер АА7481ІР, водієм
транспортного засобу «Honda Accord»,
державний номер СВ0404АЕ, цивільна
відповідальність власника якого
застрахована відповідачем відповідно
до Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВЕ/1206255, та право вимоги за
якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 27.01.2014 порушено провадження у
справі № 910/968/14 та справу призначено до
розгляду на 10.02.2014.

03.02.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшло
клопотання про приєднання додаткових
документів до матеріалів справи.

03.02.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшли
клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача у судове
засідання 10.02.2014 не з'явився, проте
06.02.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва подав
письмові пояснення на позовну заяву,
відповідно до яких погоджується з
розміром заявлених позовних вимог та
просить суд розглядати справу без
участі представника відповідача.

У судове засідання 10.02.2014 з'явився
представник позивача, надав документи
на виконання вимог суду та пояснення по
суті справи, відповідно до яких в
повному обсязі підтримав заявлені
позовні вимоги, а також просить суд
задовольнити, подані через відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва, клопотання про витребування
доказів. Розглянувши зазначені
клопотання, суд прийшов до висновку про
їх безпідставність та
необґрунтованість, у зв'язку з чим
відмовив позивачу в задоволенні
заявлених клопотань про витребування
доказів.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 10.02.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази та матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки Міністерства
внутрішніх справ України про обставини
дорожньо-транспортної пригоди № 8745638
(вих. № 4/1266 від 29.12.2010) та постанови
Дніпровського районного суду м. Києва
від 27.01.2011 у справі № 3-89/1 (2011 рік)
встановлено, що Ламязан Р.С., 23.12.2010 о 12
год. 00 хв., керуючи автомобілем «Honda»,
державний номер СВ0404АЕ, в місті Києві
по вул. Р. Окіпної, 4 не вибрав
безпечного бокового інтервалу,
внаслідок чого відбулося зіткнення з
автомобілем Geеly, державний номер
АА7481ІР, чим завдано матеріальні збитки
та пошкодження автомобілів.

Вищевказаною постановою Ламязан
Рачика Суреновича визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу на користь
держави в розмірі двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян (340 грн. 00 коп.)

Згідно з договором добровільного
страхування транспортного засобу №
0114-0115-000559 від 22.01.2010, укладеним між
Акціонерним страховим товариством
«АИС-Поліс» та Макашевим Віктором
Миколайовичем, строк дії якого
встановлено з 23.01.2010 по 22.01.2011,
застраховано майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
марки Geеly MR7151A, державний номер АА7481ІР.

Відповідно до витягу з Протоколу № 38
від 30.04.2010 чергових загальних зборів
Акціонерного страхового товариства
«АИС-Поліс» найменування Акціонерного
страхового товариства «АИС-Поліс»
змінено на Закрите акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Український страховий стандарт».

Згідно з пунктом 1.2. статуту Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» (нова редакція затверджена
загальними зборами акціонерів ЗАТ «СК
«Український страховий стандарт»,
протокол № 40 від 15.03.2011; державну
реєстрацію змін до установчих
документів проведено державним
реєстратором Оболонської районної в
місті Києві державною адміністрацією
13.04.2011; номер запису 3002483), з метою
приведення діяльності Закритого
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» () у
відповідність з вимогами Закону
України «Про акціонерні товариства»,
Закрите акціонерне товариство
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» змінило своє
найменування та тип з Закритого
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Український страховий
стандарт» на Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Український страховий стандарт».

У відповідності до пункту 7 договору
страхова сума складає 59520 грн. 00 коп.

Безумовна франшиза становить: 0 % за
ризиком «ДТП» в разі наявності винної
третьої особи, 0 % за ризиком «ДТП» в
разі відсутності винної третьої особи,
0 % за ризиками «Стихійні лиха та інші
події» та «Протиправні дії третіх
осіб», 5 % за ризиком «Незаконне
заволодіння ТЗ» (пункт 11.1 договору).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України «Про страхування»
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до Звіту № 0012 від 01.02.2011 про
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу Geеly MR7151A,
державний номер АА7481ІР, здійсненого
фізичної особою-підприємцем
Мартиновим Констянтином Петровичем
(сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності № 7806/08, термін дії з 03.10.2008 до
03.10.2011), матеріальний збиток, завданий
власникові Geеly MR7151A, державний номер
АА7481ІР, в результаті його пошкодження
при ДТП складає 3420 грн. 00 коп.

Згідно з актом службового
розслідування (страховий акт),
складеним позивачем, № 45-769/11 від 10.02.2011
та розрахунку суми страхового
відшкодування розмір страхового
відшкодування з урахуванням
калькуляції на ремонт від 24.12.2010,
виставленої Іноземним підприємством
«АІС-Автоцентр», складає 3290 грн. 40 коп.

27.07.2011 позивачем виплачено страхове
відшкодування в розмірі 3290 грн. 40 коп.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 3794 від 27.07.2011 (призначення
платежу: «страх.відшк.ТЗ зг.Акту №45-769/11
від 10.02.11р., зг.дог. № 0114-0115-0559 від 22.01.2010
Стр. Макашев В.М., отрим. ІП АІС-
Автоцентр, без ПДВ), належним чином
засвідчена копія якого наявна в
матеріалах справи.

Нормами статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування перейшло право вимоги,
яке страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Як встановлено судом, відповідно до
відомостей з Централізованої бази
даних Моторного (транспортного)
страхового бюро України, станом на
23.12.2010, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу «Honda
Accord», державний номер СВ0404АЕ,
застрахована Відкритим акціонерним
товариством Національною акціонерною
страховою компанією «Оранта»
відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/1206255 з
встановленим розміром страхової суми
за шкоду, заподіяну майну - 25500 грн.,
франшизи - 2 % від ліміту
відповідальності страховика (510 грн.)

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Нормами статті 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

У відповідності до пункту 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до винної у ДТП
особи, оскільки відповідно до статті 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Так як цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки «Honda Accord»,
державний номер СВ0404АЕ, була
застрахована приватним Відкритим
акціонерним товариством Національною
акціонерною страховою компанією
«Оранта» за Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/1206255
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу «Honda Accord»,
державний номер СВ0404АЕ, власнику
автотранспортного засобу Geеly MR7151A,
державний номер АА7481ІР, покладається
на відповідача.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/1206255 розмір
франшизи складає 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика (510 грн.).

28.05.2013 позивачем на адресу відповідача
направлено заяву про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку
регресу № 1344 від 28.05.2013 та документи в
підтвердження розміру страхового
відшкодування, яка була отримана
останнім 31.05.2013, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 045, належним чином засвідчена копію
якого наявна в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене
та зважаючи на те, що відповідачем,
відповідно до пояснень на позовну
заяву визнано суму страхового
відшкодування у розмірі 2780 грн. 40 коп.,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в розмірі 2780 грн. 40 коп. (3290 грн. 40 коп.
(вартість відновлювального ремонту) -
«мінус» 510 грн. 00 грн. франшизи)
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, буд. 7-д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Український
страховий стандарт" (04073, м. Київ, пров.
Балтійський, буд. 20, ідентифікаційний
код 22229921) кошти у розмірі 2780 (дві тисячі
сімсот вісімдесят) грн. 40 коп. та 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
50 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 12.02.2014

Суддя
І.М.
Отрош