ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014 Справа №
901/6/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер
Дістрібьюшн»

до відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 1908,71 грн.

Суддя Медведчук О.Л.

Представники:

від позивача - Самсонов А.С.,
представник за довіреністю №99 від
01.05.2013;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Партнер
Дістрібьюшн», звернувся до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовною заявою до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якій просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість у розмірі 20230,93 грн, в
тому числі 18322,22 грн основного платежу,
499,96 грн пені, 93,30 грн інфляційного
збільшення суми боргу та 1315,45 грн
процентів.

Ухвалою від 04.02.2014 прийнято до розгляду
заяву позивача про зменшення розміру
позовних вимог, в якій він зазначає про
те, що загальна стягувана сума
зменшилася у зв'язку з зі сплатою
відповідачем основної заборгованості
та просить суд стягнути з відповідача
на користь позивача 499,96 грн пені, 93,30
грн інфляційного збільшення суми боргу
та 1315,45 грн процентів.

Позовні вимоги мотивовані виконанням
відповідачем умов договору поставки в
частині оплати поставленого товару
несвоєчасно та не у повному обсязі.

Представник позивача у судових
засіданнях підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог та просив їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, письмового відзиву на
позовну заяву суду не надав, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином -
рекомендованою кореспонденцією за
адресою, зазначеною у позовній заяві та
свідоцтві про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 серії
НОМЕР_1 а саме: АДРЕСА_1. Проте, копія
ухвали про порушення провадження по
справі, спрямована за зазначеною
адресою повернулася на адресу суду із
позначкою поштового відділення зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».

Згідно пункту 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Оскільки явка в судове засідання,
згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України - це
право, а не обов'язок сторін, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином суд вважає можливим
розглядати справу за відсутністю
представника відповідача за наявними
документами, які містяться у
матеріалах справи у порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Партнер Дистрибьшн»
(постачальник за договором) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець за
договором) укладено договір поставки
№НЕВ-000409 (а.с. 13 - 14), згідно з умовами
якого постачальник зобов'язується
передавати у власність покупця товар, а
покупець зобов'язується приймати та
оплачувати товару у порядку,
визначеному умовами цього договору.
Товар поставляється партіями (пункт 1.1
договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
поставка товару здійснюється зі складу
постачальника силами та за рахунок
постачальника. Право власності на
товар переходить до покупця з моменту
отримання товару та відмітки покупця у
накладній постачальника. Датою
поставки вважається дата отримання
товару покупцем, у відповідності з
накладною. Товаросупровідна
документація - накладні є невід'ємною
частиною договору.

Ціна на товар зазначається
постачальником у видатковій накладній
на товар. Загальна сума договору
складається із суми товару, отриманого
за всіма накладними/партіями товару
(пункти 5.1, 5.2 договору).

Згідно пунктам 6.1, 6.2 договору
розрахунок за товар проводиться
покупцем протягом 7 (семи) календарних
днів, з моменту отримання товару,
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника чи за узгодженням
сторін, готівкою через касу
постачальника. Датою оплати покупцем
вартості отриманого від постачальника
товару є дата зарахування грошових
коштів на банківський рахунок
постачальника, чи дата оформлення
касових документів.

У випадку порушення покупцем строків
оплати, отриманого від постачальника
товару, покупець зобов'язаний оплатити
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день порушення строків оплати. У
випадку, якщо покупець прострочив
виконання грошового зобов'язання, а
саме строки оплати вартості отриманого
від постачальника товару на строк
більш ніж 10 календарних днів, покупець
оплачує постачальнику проценти річних
із розрахунку 0,1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення оплати (пункти 7.1, 7.2
договору).

На виконання умов договору позивачем
поставлено відповідачу товар на
загальну суму 24408,34 грн за наступними
товарно-транспортними накладними (а.с.
16 - 19): №НЕВ0054128 від 17.09.2013 на суму 10570,04
грн; №НЕВ0054161 від 17.09.2013 на суму 5389,80 грн;
№НЕВ0055312 від 24.09.2013 на суму 3957,00 грн;
№НЕВ0055347 від 24.09.2013 на суму 3391,50 грн.

Відповідачем оплата поставленого
товару відбулася частково, не у повному
обсязі, у зв'язку з чим позивач
звернувся із претензією від 13.11.2013 (а.с.
21) до відповідача, в якій запропонував
погасити заборгованість у
добровільному порядку протягом п'яти
банківських днів.

Зазначена претензія спрямована на
адресу відповідача із описом вкладення
від 15.11.2013 (а.с. 21).

Проте, відповідачем у встановлений
строк оплата поставленого товару у
повному обсязі проведена не була, у
зв'язку з чим Товариство з обмеженою
відповідальністю «Партнер
Дістрібьюшн» звернулося до суд із
позовною заявою про стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості у розмірі 20230,93 грн, в
тому числі 18322,22 грн основного платежу,
499,96 грн пені, 93,30 грн інфляційного
збільшення суми боргу та 1315,45 грн
процентів.

У ході розгляду справи відповідачем
погашено основну заборгованість у
повному обсязі, про що свідчать
прибуткові касові ордери та квитанції
від 30.12.2013 на суму 2000,00 грн, від 06.01.2014 на
суму 5000,00 грн, від 13.01.2014 на суму 6322,22 грн,
від 23.12.2013 на суму 3000,00 грн, від 16.12.2013 на
суму 2000,00 грн, у зв'язку з чим позивачем
зменшено розмір позовних вимог за
заявою, в якій він просить суд стягнути
499,96 грн пені, 93,30 грн інфляційного
збільшення суми боргу та 1315,45 грн
процентів.

Розглянувши позовну заяву, суд вважає
що вона підлягає задоволенню у повному
обсязі з огляду на наступне.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України,
зокрема, договорів та інших правочинів
(угод); з інших юридичних фактів, а також
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно частині 1 статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Матеріалами справи, а саме
товарно-транспортними накладними (а.с.
16 - 19) підтверджується виконання
позивачем умов договору щодо поставки
товару.

Згідно частині 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 6.1 договору встановлений
семиденний строк оплати оставлених
товарів з моменту їх отримання.

Відповідачем обов'язок щодо оплати
поставленого товару здійснений
несвоєчасно, оскільки вже у ході
розгляду справи Фізичною
особою-підприємцем у повному обсязі
погашена основна заборгованість за
договором.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача нарахованих на суму
заборгованості та несплачених
відповідачем 499,96 грн пені, 93,30 грн
інфляційного збільшення суми боргу та
1315,45 грн процентів, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
розмір пені, передбачений ст. 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у
випадку порушення покупцем строків
оплати, отриманого від постачальника
товару, покупець зобов'язаний оплатити
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день порушення строків оплати. У
випадку, якщо покупець прострочив
виконання грошового зобов'язання, а
саме строки оплати вартості отриманого
від постачальника товару на строк
більш ніж 10 календарних днів, покупець
оплачує постачальнику проценти річних
із розрахунку 0,1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення оплати.

Перевіривши розрахунок пені, наданий
позивачем, враховуючи, що розмір пені у
вигляді подвійної облікової ставки НБУ
на кожен день прострочення
передбачений договором та не
суперечить наведеним нормам закону,
суд вважає необхідним задовольнити
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 499,96 грн пені.

Що ж до вимоги про стягнення відсотків
за прострочення грошового зобов'язання
та інфляційних втрат, то дані вимоги
відповідають статті 625 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За умовами договору (пункт 7.2) у випадку,
якщо покупець прострочив виконання
грошового зобов'язання, а саме строки
оплати вартості отриманого від
постачальника товару на строк більш
ніж 10 календарних днів, покупець
оплачує постачальнику проценти річних
із розрахунку 0,1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення оплати.

Таким чином, перевіривши розрахунок
позивача щодо відсотків за
прострочення грошового зобов'язання
відповідно пункту 7.2 договору у розмірі
1315,45 грн та інфляційних втрат у розмірі
93,30 грн, суд вважає необхідним їх, також,
задовольнити.

Таким чином, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Партнер
Дістрібьюшн» до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір суд відносить на
відповідача згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 07.02.2014.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнер
Дістрібьюшн» заборгованість у розмірі
1908,71 грн, в тому числі 499,96 грн пені, 93,30
грн інфляційного збільшення суми
боргу, 1315,45 грн процентів, а також 1720,50
грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
О.Л. Медведчук