ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06.02.2014
Справа № 7/274

Господарський суд Донецької області у
складі колегії суддів:
головуючого
Фурсової С.М.,

суддів
Величко Н.В., Сажневої М.В.,

при секретарі судового засідання
Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду скаргу комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» (83001, місто
Донецьк, вулиця Артема, будинок № 85; код
ЄДРПОУ - 00191678) на дії відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у місті
Донецьку (83015, місто Донецьк, вулиця
50-річчя СРСР, будинок № 149) з
примусового виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 10 лютого 2010 року у справі № 7/274

за позовом публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»
(84601, Донецька область, місто Горлівка,
проспект Леніна, будинок № 11; код
ЄДРПОУ - 00131268) до комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»

про стягнення 236 853,35 гривень, -

за участю представників:

від скаржника (боржника): Кізілова
М.М. (довіреність № 03-40 від 10.01.2014)

від стягувача:
Бардакова А.Г. (довіреність № 1094-13 «Д»
від 16.09.2013)

від органу ДВС: не
з'явився

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Донецької області від 10 лютого 2010 року
у справі № 7/274 позовні вимоги
відкритого акціонерного товариства
«Донецькобленерго» до комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
про стягнення 236 853,35 гривень
задоволено.

07 грудня 2012 року на адресу
господарського суду Донецької області
надійшла скарга за № 03/01/3432, в якій
комунальне підприємство «Компанія
«Вода Донбасу» просить:

- визнати неправомірними дії
відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку щодо
винесення постанови ВП № 18427495 від 15
листопада 2012 року про стягнення з
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» виконавчого збору;

- визнати недійсною постанову ВП
№ 18427495 від 15 листопада 2012 року про
стягнення з комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» виконавчого
збору в сумі 22 268,10 гривень (том 1, а.с.
44-47).

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 07 грудня 2012 року розгляд
скарги призначено на 19 грудня 2012 року
(том 1, а.с. 43).

20 грудня 2012 року через відділ
діловодства господарського суду
Донецької області надійшли
заперечення на скаргу, в яких відділ
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку просить
відмовити в задоволенні скарги (том 1,
а.с. 82).

На підтвердження своїх заперечень
державною виконавчою службою надано
суду копії виконавчого провадження, у
тому числі зведеного та копію витягу з
журналу вихідної кореспонденції.

Розгляд скарги відкладався та
оголошувалася перерва за правилами
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Склад суду неодноразово змінювався.

Представник скаржника Кізілова М.М. в
судовому засіданні наполягала на
задоволенні скарги.

Представник стягувача Бардакова А.Г. в
судовому засіданні надала пояснення
аналогічні викладеним письмово.

Державна виконавча служба явку
уповноваженого представника в судове
засідання не забезпечила, про час і
місце розгляду скарги повідомлена
своєчасно та належним чином.

Відповідно до частини другої статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України неявка в судове засідання
представника державної виконавчої
служби, не є перешкодою для розгляду
скарги.

Дослідивши матеріали справи, скаргу та
додані до неї документи, заслухавши
пояснення уповноважених представників
скаржника та стягувача, оцінивши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується скарга та докази за своїм
внутрішнім переконанням, з урахуванням
всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, господарський суд
дійшов висновку про те, що скарга
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статей 124 та 129
Конституції України судові рішення
ухвалюються судом іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Однією з основних
засад судочинства є обов'язковість
рішень суду.

Положення статті 115 Господарського
процесуального кодексу України та
частини другої статті 13 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»
передбачають, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Рішенням господарського суду
Донецької області від 10 лютого 2010 року
у справі № 7/274 позовні вимоги
відкритого акціонерного товариства
«Донецькобленерго» до комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
про стягнення 236 853,35 гривень
задоволено.

Стягнуто з комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» на користь
відкритого акціонерного товариства
«Донецькобленерго» заборгованість за
спожиту активну електричну енергію у
розмірі 222 681,02 гривень, три відсотки
річних у розмірі 1 158,83 гривень,
інфляційні нарахування у розмірі 4 067,15
гривень, пеню у розмірі 8 946,35
гривень, державне мито у розмірі 2 369,0
гривень та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 236,00 гривень
(том 1, а.с. 37-39).

Виконання рішення суду здійснюється на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом (стаття 116
Господарського процесуального кодексу
України).

У відповідності з вимогами статті 116
Господарського процесуального кодексу
України 22 лютого 2010 року були видані
накази про примусове виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 10 лютого 2010 року (том 1, а.с. 40-42).

В силу статті 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу», виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження» (стаття 17
Закону України «Про виконавче
провадження»).

31 березня 2010 року відкрите акціонерне
товариство «Донецькобленерго»
звернулося до відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у місті
Донецьку з заявою про прийняття до
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 22 лютого 2010 року
у справі № 7/274 (том 1, а.с. 101).

Матеріали справи свідчать, що на
підставі заяви стягувача - відкритого
акціонерного товариства
«Донецькобленерго», 02 квітня 2010 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку винесено
постанову ВП № 18427495 про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 22 лютого 2010 року
у справі № 7/274, про стягнення з
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» на користь відкритого
акціонерного товариства
«Донецькобленерго» заборгованості за
спожиту активну електроенергію у
розмірі 222 681,02 гривень (том 1,
а.с. 100).

Пунктом 2 зазначеної постанови
комунальному підприємству «Компанія
«Вода Донбасу» надано строк для
добровільно виконати рішення суду до 08
квітня 2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом часу виконавчого провадження
з виконання наказу у цій справі до
Закону України «Про виконавче
провадження» вносились зміни, що
вливали на правове регулювання спірних
відносин, тому в даному випадку слід
застосовувати норми Закону України
«Про виконавче провадження», чинні як
на час відкриття виконавчого
провадження за постановою від 02 квітня
2010 року, так і норми, які діяли на час
прийняття постанови про стягнення
виконавчого збору від 15
листопада 2012 року.

Частиною другою статті 24 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції чинній на момент відкриття
виконавчого провадження) встановлено,
що державний виконавець у 3-денний
строк з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а
рішень про примусове виселення -
п'ятнадцяти днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 27 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції чинній на момент відкриття
виконавчого провадження), копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, які
повинні бути доведені державним
виконавцем до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією.

Відділ державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку стверджує, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження направлена боржнику
простою кореспонденцією 06 квітня 2010
року з дотриманням вимог статті 27
Закону України «Про виконавче
провадження», на підтвердження чого
надано копію витягу з журналу
реєстрації вихідної кореспонденції за
2010 рік (том 2, а.с. 148-151).

Господарський суд враховує, що витяг з
журналу реєстрації вихідної
кореспонденції за 2010 рік не містить
відомостей про направлення
комунальному підприємству «Компанія
«Вода Донбасу» саме постанови про
відкриття виконавчого провадження №
18427495.

09 квітня 2010 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у місті
Донецьку винесено постанову ВП № 18427495
про приєднання виконавчого
провадження № 18427495 до зведеного
виконавчого провадження № 18724113 (том 3,
а.с. 33).

Частинами першою та другою статті 30
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції чинній на
момент відкриття виконавчого
провадження) встановлено, що державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитися, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк
відповідно до статті 24 цього Закону. У
разі, якщо копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, встановленому статтею 32 цього
Закону, та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Пунктом 4.1.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій передбачено, що
державний виконавець, починаючи
виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Державною виконавчою службою таких
доказів не надано, а також не надано
належних та допустимих доказів
відправлення (супровідного листа, як це
передбачено частиною першою статті 27
Закону України «Про виконавче
провадження») й отримання комунальним
підприємством «Компанія «Вода
Донбасу» копії постанови про відкриття
виконавчого провадження № 18427495.

За таких обставин слід вважати, що для
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» не визначений час для
добровільного виконання рішення суду
за виконавчим документом - наказом
господарського суду Донецької області
від 22 лютого 2010 року у
справі № 7/274.

В частині першій статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції чинній на момент винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору) визначено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Згідно наведеного в Законі України
«Про виконавче провадження» переліку
заходів примусового виконання рішення,
такими заходами є: звернення стягнення
на майно боржника; звернення стягнення
на заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; вилучення у
боржника і передача стягувачеві певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Такі ж приписи містяться у статтях 25, 27
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, що набула
чинності з 09 березня 2011 року), які
пов'язують нарахування виконавчого
збору з початком примусового виконання
рішення шляхом застосування певних
заходів примусового виконання
судового рішення, визначених статтею 32
Закону України «Про виконавче
провадження» в новій редакції, що
набула чинності з 09 березня 2011 року.

Частинами першою та третьою статті 27
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції, що набула
чинності з 09 березня 2011 року)
встановлено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення. У разі отримання
документального підтвердження про
повне виконання рішення боржником до
початку його примусового виконання
державний виконавець закінчує
виконавче провадження в порядку,
встановленому цим Законом. Виконавчий
збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, у такому разі з
боржника не стягуються.

15 листопада 2012 року державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у місті
Донецьку винесено постанову ВП № 18427495
про стягнення з комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
виконавчого збору у розмірі 22 268,10
гривень (том 1, а.с. 74).

Підставою для винесення оскаржуваної
постанови є невиконання комунальним
підприємством «Компанія «Вода
Донбасу» рішення суду у встановлений
постановою про відкриття виконавчого
провадження строк.

За твердженням скаржника, у органу
державної виконавчої служби були
відсутні підстави для стягнення
виконавчого збору, оскільки
заборгованість за виконавчим
документом - наказом господарського
суду Донецької області від 22 лютого 2010
року у справі № 7/274 погашено
комунальним підприємством «Компанія
«Вода Донбасу» самостійно шляхом
проведеного взаємозаліку.

Виконання боржником рішення
господарського суду Донецької області
від 10 лютого 2010 року у
справі № 7/274 підтверджується договором
№ 517Е/46 від 27 червня 2012 року
та платіжним дорученням № 16 від 23
серпня 2012 року на суму 54 265 067,00
гривень (том 1, а.с. 91-99).

Листом за № 03/01/3189 від 15 листопада 2012
року комунальне підприємство
«Компанія «Вода Донбасу» повідомило
відділ державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку про погашення
суми заборгованості, зокрема, за
рішенням господарського суду
Донецької області від 10
лютого 2010 року у справі № 7/274 (том 1, а.с.
90).

15 листопада 2012 року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у місті
Донецьку винесено постанову ВП № 18427495
про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу господарського суду Донецької
області від 22 лютого 2010 року у справі №
7/274 (том 1, а.с. 84).

15 квітня 2010 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у місті
Донецьку винесено постанову про арешт
коштів боржника в межах суми 33 775 566,47
гривень, що належать комунальному
підприємству «Компанія «Вода Донбасу».
Арешт накладено, у тому числі в рамках
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 22 лютого 2010 року
у справі № 7/274 (том 1, а.с. 67-68).

В рамках виконання зведеного
виконавчого провадження державним
виконавцем направлялись до
відповідних банківських установ, що
обслуговують рахунки боржника,
платіжні вимоги про стягнення боргу з
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» на користь відкритого
акціонерного товариства
«Донецькобленерго».

Оскільки матеріали справи не містять
та державною виконавчою службою не
надано доказів того, що здійснене
списання проведене саме на виконання
наказу господарського суду Донецької
області від 22 лютого 2010 року у справі №
7/274, господарський суд не приймає
вказані документи (заходи) до уваги.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року у справі № 2а/0570/4381/2012 вищевказану
постанову про арешт коштів
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу» скасовано (том 1, а.с. 69-72).

Матеріали справи також не містять
доказів застосування органом
державної виконавчої служби будь-яких
заходів примусового виконання
судового рішення, визначених Законом
України «Про виконавче провадження».

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового
Суду України від 26 грудня 2003 року №
14 «Про практику розгляду судами скарги
на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
передбачено, що у разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника.

Відповідно до пункту 9.13 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, в
якій господарський суд або визнає
доводи заявника правомірними і залежно
від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, або визнає дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби незаконними, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Враховуючи самостійне виконання
комунальним підприємством «Компанія
«Вода Донбасу» в добровільному порядку
до 15 листопада 2012 року (моменту
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження) рішення
господарського суду Донецької області
від 10 лютого 2010 року у справі № 7/274,
виконавчий збір не підлягає стягненню
з комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу».

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що державною
виконавчою службою зроблено не було.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що державною виконавчою
службою не спростовано посилань
скаржника на її неправомірні дії,
господарський суд задовольняє скаргу
комунального підприємства «Компанія
«Вода Донбасу».

Керуючись статтями 86, 121-2
Господарського процесуального
України, господарський суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» на дії
відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку з виконання
рішення господарського суду Донецької
області від 10 лютого 2010 року у справі №
7/274 задовольнити.

Визнати незаконним дії відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку щодо
винесення постанови ВП №
18427495 від 15 листопада 2012 року про
стягнення з комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» виконавчого
збору у розмірі 22 268,10 гривень.

Визнати недійсною постанову відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку ВП № 18427495 від
15 листопада 2012 року про
стягнення з комунального підприємства
«Компанія «Вода Донбасу» виконавчого
збору у розмірі 22 268,10 гривень.

Ухвала набирає законної сили 06
лютого 2014 року та може бути оскаржена
через господарський суд Донецької
області до Донецького апеляційного
господарського суду протягом п'яти
днів з дня її винесення.

Головуючий суддя
С.М. Фурсова

Суддя
Н.В.
Величко

Суддя
М.В.
Сажнева