ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р.Справа № 922/5323/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Яровому А.С.

розглянувши справу

за позовом Управління освіти
адміністрації Фрунзенського району
Харківської міської ради, м. Харкова до
Приватного акціонерного товариства
"Володар", м. Харків про стягнення 136
533,13 грн. за участю представників
сторін:

позивача - Михайлов О.В., довіреність б/н
від 14.01.2014 р.

відповідача - Гученко О.В., довіреність
б/н 20.12.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

Управління освіти адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради, м. Харкова (позивач)
звернулося до господарського суду із
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Володар", м. Харків
(відповідача) безпідставно отримані
грошові кошти в розмірі 136 533,13 грн., а
також судовий збір в розмірі 2 730,68 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити.

Свої вимоги мотивує тим, що між
позивачем (замовником) та відповідачем
(підрядником) був укладений договір
підряду №7П/2010 від 11.01.2010 р., за умовами
якого відповідач зобов'язався за
дорученням позивача на власний ризик
виконувати роботи з виробництва
теплової енергії, а позивач
зобов'язався прийняти цю роботу й
оплатити її на умовах даного договору.

Окрім того, між позивачем (замовником)
та відповідачем (виконавець) були
укладені договори на надання послуг з
виробництва та постачання теплової
енергії №7П/2011 від 14.02.2011 р., №7П/2012 від
30.01.2012 р. та №7П/2013 від 30.01.2013
р., за умовами яких відповідач
зобов'язався надати послуги з
виробництва та постачання позивачеві
теплової енергії в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а позивач
зобов'язався приймати та оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Державною фінансовою інспекцією в
Харківській області було проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Управління освіти адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради за період з 01.09.2010 р. по
01.08.2013 р., за результатами якої було
складено акт № 810-40/62. В ході ревізії
було встановлено, що до актів приймання
- передачі виконаних робіт, складених
між позивачем та відповідачем за
договорами про надання послуг з
теплопостачання, включались фактично
не надані відповідачем послуги з
теплопостачання, що призвело до зайвих
витрат бюджетних коштів за період з
01.01.2011 р. по 31.07.2013 р. в
загальній сумі 136 533,13 грн.

Позивач, посилаючись на приписи ст.1212
ЦК України, просить суд стягнути з
відповідача безпідставно отримані
грошові кошти в розмірі 136 533,13 грн.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнає,
просить суд у позові відмовити з
підстав, викладених у відзиві на позов
вх.№829 від 13.01.2014 р., наполягаючи на тому,
що договірні зобов'язання за
зазначеними договорами були виконані
відповідачем належним чином.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, вивчивши
матеріали справи, всебічно та повно
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, суд встановив наступне.

11.01.2010 р. між позивачем (замовником) та
відповідачем (підрядником) був
укладений договір підряду №7П/2010 (а.с.
41), за умовами якого позивач доручив, а
відповідач зобов'язався на власний
ризик виконувати роботи з виробництва
теплової енергії, а позивач
зобов'язався прийняти цю роботу й
оплатити її на умовах даного договору.

Згідно з п.1.2. договору підряду роботи,
пов'язані з виробництвом теплової
енергії здійснюються на об'єкті
загальноосвітньої школи №101,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Краснодарська, 147/2.

Відповідно до п.7.1. розрахунок вартості
теплової енергії та робіт пов'язаних з
її виробництвом та постачанням
вказується в актах виконаних робіт, які
підрядник надає щомісяця до 10 числа
місяця, наступним за звітним.

В п.7.6. договору підряду сторони
домовилися про те, що оплата теплової
енергії здійснюється позивачем
щомісяця протягом 10 днів з моменту
підписання актів виконаних робіт.

Окрім того, між позивачем (замовником)
та відповідачем (виконавець) були
укладені договори на надання послуг з
виробництва та постачання теплової
енергії №7П/2011 від 14.02.2011 р., №7П/2012 від
30.01.2012 р. та №7П/2013 від 30.01.2013
р. (а.с. 11-18, 20-27, 31-39), за умовами яких
відповідач зобов'язався надати послуги
з виробництва та постачання позивачеві
теплової енергії в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а позивач -
приймати та оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Згідно з п.4.3. цих договорів остаточний
розрахунок за фактично виконані роботи
з виробництва та постачання теплової
енергії здійснюється на підставі актів
приймання передачі виконаних робіт з
виробництва та постачання теплової
енергії до 10 числа місяця, наступного
за місяцем поставки теплової енергії.

Відповідно до п.5.2. цих договорів
відповідач передає теплову енергію
позивачеві на об'єкті
загальноосвітньої школи №101,
розташованої за адресою: м.Харків, вул.
Краснодарська, 147/2.

В п.6.3.6. цих договорів передбачено, що
для виконання робіт з виробництва та
постачання теплової енергії
відповідач використовує на законних
підставах котельне обладнання та
устаткування.

30.09.2013 р. між позивачем та відповідачем
було укладено угоду про розірвання з
30.09.2013 р. договору на надання послуг з
виробництва та постачання теплової
енергії №7П/2013 від 30.01.2013 р. (а.с. 10).

З матеріалів справи судом встановлено,
що відповідач виконав роботи з
виробництва теплової енергії та
поставив позивачеві теплову енергію в
гарячій воді, а позивач виконані роботи
прийняв, що підтверджується
відповідними актами
приймання-передачі виконаних робіт на
загальну суму 136 533,13 грн. Дані акти
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені їх
печатками.

Позивач оплатив надані відповідачем
послуги на загальну суму 136 533,13 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: №402 від 23.02.11 р. на суму 8
621,54грн., №403 від 23.02.11 р. на суму 5 749,25
грн., № 404 від 23.02.11 р. на суму 3 080,96 грн.,
№№605 від 15.03.11 р. на суму 8 589,50 грн., №606
від 15.03.11 р. на суму 8 886,24 грн., №1177 від
29.04.11 р. на суму 7 576,63 грн., №1375 від
23.05.2011р. на суму 4 095,11 грн., №3080 від 18.11.11
р. на суму 2 535,84 грн., №3375 від 16.12.11 р. на
суму 6 806,06 грн., №3376 від 16.12.11 р. на суму
5,29 грн., №159 від 07.02.12 р. на суму 8 980,76 грн.,
№257 від 17.02.12 р. на суму 9 362,51 грн., №786 від
10.04.12 р. на суму 7 955,04 грн., №788 від 10.04.12 р.
на суму 9 452,96 грн., № 1348 від 05.06.12 р. на
суму 1 436,84 грн., № 4623 від 16.11.12 р. на суму 3
543,62 грн., № 5054 від 26.12.12 р. на суму 5 901,66
грн., №5104 від 27.12.12 р. на суму 5 456,61 грн., №
229 від 15.02.13 р. на суму 10 968,77 грн., № 481 від
11.03.13 р. на суму 7 325,90 грн., №811 від 15.04.13 р.
на суму 7 953,96 грн., № 1018 від 29.04.13 р. на
суму 2 248,08грн. (а.с. 67-88).

З матеріалів справи вбачається, що
Державною фінансовою інспекцією в
Харківській області було проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Управління освіти адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради за період з 01.09.2010 р. по
01.08.2013 р.

За результатами ревізії було складено
акт № 810-40/62 від 25.10.2013 р., в якому
зазначено, що в період з 01.09.2010 р. по
01.08.2013 р. між позивачем та відповідачем
були укладені договори, предметом яких
визначено надання послуг з
теплопостачання приміщень
загальноосвітньої школи №101,
розташованої за адресою: м. Харків, вул.
Краснодарська, 147/2.

В ході ревізії було встановлено, що
приміщення ЗОШ №101 або обладнання
котельні в оренду або на інших
підставах відповідачу передано не
було. В приміщенні котельні
знаходиться тільки обладнання, яке
обліковується на балансі позивача. При
виробництві теплової енергії в
котельні ЗОШ №101, з використанням
обладнання, яке знаходиться на балансі
позивача, було витрачено та оплачено
природний газ та електричну енергію,
отримані позивачем на підставі
договорів, укладених з "Харківміськгаз"
та АК "Харківобленерго", тому
теплопостачання приміщень ЗОШ №101
фактично здійснювалося позивачем з
використанням власного обладнання та
сировини.

В акті ревізії зазначено, що до актів
приймання - передачі виконаних робіт,
складених між позивачем та
відповідачем за договорами про надання
послуг з теплопостачання, включались
фактично не надані відповідачем
послуги з теплопостачання, що призвело
до зайвих витрат бюджетних коштів за
період з 01.01.2011 р. по 31.07.2013 р. в загальній
сумі 136 533,13 грн. Ці обставини стали
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним
правовідносинам та фактичним
обставинам справи, суд виходить з
наступного.

Предметом спору у даній справі є
обов'язок відповідача повернути
позивачеві безпідставно набуті
відповідачем грошові кошти в розмірі 136
533,13 грн., сплачені позивачем за
виконані відповідачем роботи з
виробництва теплової енергії за
договором підряду №7П/2010 від 11.01.2010 р. та
надані відповідачем послуги з
постачання теплової енергії в гарячій
воді за договорами на надання послуг з
виробництва та постачання теплової
енергії №7П/2011 від 14.02.2011 р., №7П/2012 від
30.01.2012 р. та №7П/2013 від 30.01.2013 р.

Загальні підстави виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
гл. 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Отже із змісту вищевказаної норми
вбачається, що для з'ясування чи набула
особа відповідного зобов'язання,
визначеного ст. 1212 ЦК України,
необхідно встановити наступні
обставини, які у сукупності є підставою
для виникнення такого зобов'язання:
факт набуття особою майна або його
збереження за рахунок іншої особи;
відсутність для цього підстав.

Судом встановлено, що предметом
укладених між сторонами вище
зазначених договорів є оплатне
виконання відповідачем робіт з
виробництва теплової енергії та
надання послуг з постачання теплової
енергії в гарячій воді.

При цьому кошти, які позивач просить
стягнути з відповідача, отримано
останнім як оплату вартості виконаних
робіт з виробництва теплової енергії
за договором підряду №7П/2010 від 11.01.2010 р.
та за надання послуг з виробництва та
постачання теплової енергії за
договорами №7П/2011 від 14.02.2011 р., №7П/2012
від 30.01.2012 р. та №7П/2013 від 30.01.2013 р., а
отже набуто відповідачем за наявності
достатньої правової підстави.

До того ж, жодний з вищевказаних
правочинів не був визнаний недійсним в
порядку та з підстав, передбачених
чинним законодавством України.

За таких обставин витрачені позивачем
бюджетні кошти в розмірі 136
533,13 грн. не може бути витребувано від
відповідача у відповідності до
положень ст. 1212 ЦК України як
безпідставне збагачення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43
ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
Управління освіти адміністрації
Фрунзенського району Харківської
міської ради, м.Харкова є
неправомірними та необґрунтованими, у
зв'язку з чим в їх задоволенні слід
відмовити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судового
збору суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до якої судовий збір при
відмові в позові покладається на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1212 Цивільного кодексу України, ст. ст.1,
4, 4-3, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Повне рішення складено 19.01.2014 р.

Суддя Макаренко О.В.