КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. Справа№ 927/1351/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

при секретарі судового засідання Пась
М.П.

за участю представників:

від апелянта: Кулик О.А. за дов. № 20/01-02
від 20.01.2014 р.

від позивача: Купріянов Б.В. за дов. №
б/н від 23.01.2014 р.

розглянувши апеляційну скаргу
Фермерського господарства "НІЖИНСЬКЕ"

на рішення Господарського суду
Чернігівської області від 04.12.2013 року

у справі № 927/1351/13 (суддя Цимбал-Нарожна
М.П.)

за позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою

відповідальністю
"Дружба-Нова"

до Фермерського
господарства "Ніжинське"

про стягнення 13 593,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
"Дружба-Нова" звернулось до
господарського суду Чернігівської
області з позовом до Фермерського
господарства "Ніжинське" про стягнення
13 593,90 грн.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 04.12.2013 року у
справі № 927/1351/13 (суддя Цимбал-Нарожна
М.П.) позовні вимоги
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дружба-Нова" задоволені повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Фермерське господарство "Ніжинське"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення та прийняти нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Шапталі Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014р. у
складі колегії суддів: головуючий
суддя - Шаптала Є.Ю., судді - Гончаров
С.А., Самсін Р.І. апеляційна скарга
прийнята до розгляду, порушено
апеляційне провадження у справі,
розгляд справи призначено на 04.02.2014
року.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
оскаржуване рішення є необ'єктивним та
винесеним з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
висновки, викладені у рішенні не
відповідають дійсним обставинам
справи, рішення є таким, що прийняте з
грубим порушенням норм матеріального
та процесуального законодавства.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, присутніх в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується наступне.

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дружба-Нова» передало Фермерському
господарству «Ніжинське» насіння
кукурудзи Сплав МС 290, що
підтверджується видатковою накладною
№ 31/05-20 від 31.05.2013 року на суму 13 593,90 грн.
з урахуванням ПДВ.

Позивач виконав свої обов'язки у
повному обсязі. Претензій щодо якості
чи кількості поставленого товару від
відповідача на адресу позивача не
надходило.

Проте, відповідачем свої зобов'язання з
оплати поставленого товару за
видатковою накладною не виконані.

З огляду на викладене, внаслідок
невиконання відповідачем свого
зобов'язання з оплати поставленого
товару, у останнього утворилась
заборгованість перед позивачем на
загальну суму 13 593,90 грн., яка заявлена
позивачем до стягнення.

Судова колегія погоджується з
висновками, з яких виходив місцевий
господарський суд при прийнятті
рішення, виходячи з наступного.

Статтями 509, 510 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та у
встановлений законом чи договором
строк, одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається.

Згідно частини 7 статті 193
Господарського кодексу України не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України).

Як зазначалось, купівля-продаж товару
між сторонами здійснювалась на
підставі видаткової накладної.

Частиною 1 ст. 207 ЦК України передбачено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, листах, телеграмах,
якими обмінялись сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Отже, внаслідок укладення між
сторонами видаткової накладної № 31/05-20
від 31.05.2013 року, між сторонами мав факт
укладання правочину купівлі-продажу
товару, який ґрунтується на нормах
діючого законодавства, оскільки
видаткова накладна підписана обома
сторонами, скріплена печатками,
містить найменування товару, одиницю
виміру, кількість, ціну.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець згідно
договору купівлі-продажу передає або
зобов'язується передати у власність
покупцеві товар, а покупець прийняти
його та оплатити.

Згідно із частиною 1 статті 692
Цивільного кодексу України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар. Строк виконання відповідного
зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 Цивільного кодексу
України (Інформаційний лист Вищого
господарського суду України «Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права» від 17.07.2012 №01-06/928/2012).

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що оскільки сторонами
строк оплати отриманого товару по
видатковій накладній № 31/05-20 від 31.05.2013
року визначено не було і видаткова
накладна є первинним обліковим
документом, яка є підставою виникнення
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за отриманий товар, тому відповідно до
ч. 1 статті 692 Цивільного кодексу
України, перебіг строку виконання
грошового зобов'язання починається з
моменту прийняття товару або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.

Матеріали справи не містять доказів,
які б свідчили про сплату відповідачем
суми заборгованості у розмірі 13 593,90
грн.

За таких обставин, позовна вимога про
стягнення з відповідача 13 593,90 грн.
боргу є обґрунтованою та такою, що
вірно задоволена місцевим
господарським судом.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки відповідають дійсним
обставинам справи і підтверджуються
достовірними доказами, а тому рішення
господарського суду Чернігівської
області від 04.12.2013 року у справі №
927/1351/13 відповідає чинному
законодавству, фактичним обставинам та
матеріалам справи і підстав для його
скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Фермерського
господарства «Ніжинське», викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Фермерського
господарства "Ніжинське" на рішення
господарського суду Чернігівської
області від 04.12.2013 року у справі №
927/1351/13 є необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського
господарства «Ніжинське на рішення
господарського суду Чернігівської
області від 04.12.2013 року у справі №
927/1351/13 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 04.12.2013 року у
справі № 927/1351/13 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/1351/13 повернути
до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін