ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2014р.
Справа №905/7015/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання
Табачнікові В.Г.

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго»,
Донецька область, м.Горлівка

до Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії,
м.Донецьк

про: стягнення 36599,93грн.
заборгованості за активну
електроенергію,
9329,64грн. заборгованості за реактивну
електроенергію, 972,40грн.
пені, 204,65грн. - 3% річних, 3,85грн.
інфляційних

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

24.01.2014р. з 09-42год. до 09-45год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго», Донецька область,
м.Горлівка звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії, м.Донецьк про стягнення
36599,93грн. заборгованості за активну
електроенергію, 9329,64грн.
заборгованості за реактивну
електроенергію, 972,40грн. пені, 204,65грн. - 3%
річних, 3,85грн. інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на: Договір на
користування електричною енергією №618
від 14.11.2000р. та Додатки №5, №10 до нього;
Додаткові угоди; акти
прийняття-передавання товарної
продукції за квітень - липень 2013 року;
рахунки за активну та реактивну
електроенергію за період квітень -
липень 2013 року; видану відповідачем
довіреність на отримання рахунків на
оплату електроенергії.

До позову додає розрахунки сум
заборгованості, пені, 3% річних,
інфляційних нарахувань (а.с.41-44).

Позивач протягом розгляду справи
надав:

1) заяву б/н від 07.11.2013р. про виправлення
помилки у зазначенні ціни позову в
позовній заяві, а також Протокол
розбіжностей до додаткової угоди №1
від 13.12.2007р. до Договору на користування
електричною енергією №618 від 14.11.2000р.
(а.с.61-62);

2) пояснення №51юр-1338/13 від 12.12.2013р. до
Протоколу розбіжностей до додаткової
угоди №1 від 13.12.2007р., а також Витяг з
ЄДРПОУ про відповідача (а.с.75-77);

3) заперечення №51юр/1339/13 від 12.12.2013р. на
відзив (а.с.78-79);

4) пояснення №52юр-51/14 від 14.01.2014р. до
відзиву (з додатками), в яких повідомив,
що суми 2813,50грн. за активну
електроенергію і 1041,29грн. за реактивну
електроенергію були дійсно
перераховані відповідачем 31.07.2013р. на
рахунок позивача як оплата за квітень
2013 року (а.с.92-99).

Відповідач протягом розгляду справи
надав:

1) відзив б/н від 07.11.2013р. з додатками, в
якому зазначив, що перебуває в
процедурі розпорядження майном у
справі про банкрутство №42/74Б та визнав
позовні вимоги в частині 33786,43грн. боргу
за активну електроенергію та 8288,35грн. -
за реактивну електроенергію; проти
нарахування штрафних санкцій
заперечив. На підтвердження часткової
оплати основної заборгованості додав
бухгалтерську довідку, а також
платіжні доручення №85, №84 від 31.07.2013р.
про сплату 2813,50грн. за активну
електроенергію та 1041,29грн. - за
реактивну електроенергію відповідно
(а.с.63-68).

2) пояснення №01-1/6-юр від 09.01.2014р. з
додатками, в яких повідомив, що
платіжним дорученням №84 від 31.07.2013р. на
суму 1041,29грн. були оплачені послуги за
квітень 2013 року, тоді як в платіжному
дорученні помилково було зазначено
дату виставлення рахунку №618 « 14.03.2013р.»
замість « 15.04.2013р.». До пояснень,
зокрема, додав ухвалу господарського
суду Донецької області від 25.04.2006р. про
порушення справи №42/74Б про банкрутство
Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії, якою введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів (а.с.83-91).

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 07.11.2013р. справу передано на розгляд
судді Малікової Е.І. у зв'язку з
перебуванням судді Шилової О.М. у
відпустці (а.с.60).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 25.11.2013р.
справу повернуто на розгляд судді
Шилової О.М. у зв'язку з виходом
останньої з відпустки (а.с.74).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129
Конституції України, ст.ст.33-34, ст.43 ГПК
України основними засадами
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Розглянувши документи, наявні у
матеріалах справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

14.11.2000р. між Відкритим акціонерним
товариством «Донецькобленерго»
(Електропостачальна організація,
позивач) та Донецьким державним
науково-дослідним інститутом чорної
металургії (Споживач, відповідач) був
укладений Договір на користування
електричною енергією №618 (далі -
Договір, а.с.10-11), згідно з яким
Електропостачальна організація
зобов'язалась постачати електричну
енергію Споживачу, а Споживач -
своєчасно проводити оплату за
використану електричну енергію та
виконувати інші умови, визначені даним
Договором (п.1 Договору).

Електропостачальна організація,
зокрема, зобов'язалась відпускати
електроенергію як різновид
промислової продукції Споживачу в
межах 35,0кВт приєднаної потужності
згідно з визначеними йому Договором
умовами та величинами постачання
електроенергії та потужності
(п.2.1.Договору).

Споживач, зокрема, зобов'язався
сплачувати за використану електричну
енергію та потужність, а також вносити
всі інші платежі за розрахунковий
період згідно з діючими в цей період
тарифами, індексом цін та умовами
Договору (п.4.1.Договору).

Додатковою угодою №1 від 13.12.2007р. до
Договору (а.с.12) сторони виклали Додаток
№5 «Порядок розрахунків» до Договору в
новій редакції та домовились вважати
недійсними всі інші умови, викладені у
Договорі та додатках до нього, що
стосуються порядку розрахунків і
суперечать умовам, викладеним у
Додатку №5 від 13.12.2007р.; в іншому, що не
суперечить даній Додатковій угоді,
керуватися положеннями Договору.

Пунктом 1 Додатку №5 від 13.12.2007р.
«Порядок розрахунків» (далі - Додаток
№5, а.с.13-15) Споживачу встановлено
розрахунковий період з 14 числа місяця
до такого ж числа наступного місяця.

Пунктом 7 Додатку №5 зазначено, що
остаточний розрахунок Споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
Постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії, визначених на підставі
показів розрахункових засобів обліку
(або розрахунковим шляхом) з
урахуванням сум, що надійшли від
споживача. За результатами
розрахункового періоду Споживачем та
Постачальником електричної енергії
визначається фактичний обсяг
поставленої Споживачу електричної
енергії та оформлюється додаток «Акт
прийняття-передавання товарної
продукції» (Додаток №22). Для проведення
остаточного розрахунку Споживач у
термін до 3 робочих днів з дня
закінчення розрахункового періоду
повинен отримати рахунок на оплату
електричної енергії. Цей рахунок має
бути оплачений Споживачем протягом 5
банківських днів з дня його отримання,
якщо Споживач здійснює оплату
самостійно, та 10 банківських днів, якщо
Споживач здійснює оплату через свою
головну структуру.

Пунктом 17 Додатку №10 «Порядок
розрахунків за перетікання реактивної
електроенергії» до Договору визначено,
що за підсумками розрахункового
періоду Електропостачальна
організація видає споживачу
розрахункові документи на оплату за
перетікання реактивної
електроенергії. Кошти оплати за
перетікання реактивної електроенергії
перераховуються Споживачем на
поточний рахунок Електропостачальної
організації протягом 5 днів від дня
отримання розрахункових документів.

Пункт 8 Додатку №5 передбачає, що у разі
несвоєчасної оплати обумовлених даним
додатком нарахувань Постачальник
проводить Споживачу нарахування за
весь час прострочення, у тому числі за
день оплати: пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який здійснюється нарахування, від
суми боргу; 3% річних з простроченої
суми. При цьому сума грошового
зобов'язання повинна бути оплачена
Споживачем з урахуванням
встановленого індексу інфляції (а.с.15).

Відповідно до п.16 Договору він
укладається на строк до 31.12.2005р.,
набирає чинності з дня його підписання
та вважається щорічно продовженим,
якщо за місяць до закінчення строку не
буде заявлено однією зі сторін про
відмову від Договору або про його
перегляд.

Відомості про наявність заяв будь-якої
зі сторін про відмову від Договору або
про його перегляд у матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до загальних положень нової
редакції Статуту позивача Відкрите
акціонерне товариство
«Донецькобленерго» змінило
найменування на Публічне акціонерне
товариство «Донецькобленерго», а
надалі - на Публічне акціонерне
товариство „ДТЕК Донецькобленерго"
(а.с.47-50).

Таким чином, відбулась зміна
найменувань позивача без зміни його
організаційно-правової форми, що не
свідчить про реорганізацію товариства,
а Електропостачальною організацією за
Договором є позивач у даній справі.

Позивач звернувся до суду з вимогами
про стягнення з відповідача 36599,93грн.
заборгованості за активну
електроенергію, спожиту у квітні -
липні 2013 року та 9329,64грн.
заборгованості за реактивну
електроенергію, спожиту у той самий
період.

Відповідач визнав позовні вимоги в
частині 33786,43грн. боргу за активну
електроенергію та 8288,35грн. - за
реактивну електроенергію. На
підтвердження часткової оплати
заявленої до стягнення основної
заборгованості надав бухгалтерську
довідку, а також платіжні доручення №85,
№84 від 31.07.2013р. про сплату 2813,50грн. за
активну електроенергію та 1041,29грн. - за
реактивну електроенергію відповідно
(а.с.63-66).

В поясненнях №52юр-51/14 від 14.01.2014р. до
відзиву (а.с.92-94) позивач повідомив, що
суми 2813,50грн. за активну електроенергію
і 1041,29грн. за реактивну електроенергію
дійсно були перераховані відповідачем
31.07.2013р. на рахунок позивача як оплата
за квітень 2013 року. На підтвердження
отримання від відповідача зазначених
сум позивачем надані копії банківських
виписок за 31.07.2013р. (а.с.95-96, 97).

В матеріалах справи також містяться
письмові пояснення відповідача про
помилковість зазначення у призначенні
платежу платіжного доручення №84 від
31.07.2013р. на суму 1041,29грн. дати
виставлення сплачуваного рахунку №618 «
14.03.2013р.» замість « 15.04.2013р.» (а.с.83).

Отже, заборгованість за Договором №618
від 14.11.2000р. за спожиту у квітні 2013 року
активну електроенергію в сумі 2813,50грн.
та реактивну електроенергію в сумі
1041,29грн. відповідач сплатив, а позивач
отримав 31.07.2013р., і на момент звернення
позивача до суду з даним позовом
(02.10.2013р.) був відсутній предмет спору в
частині стягнення заборгованості за
спожиту відповідачем у квітні 2013 року
активну та реактивну електроенергію.

На підставі викладеного, приймаючи до
уваги, що заборгованість за спожиту
відповідачем у квітні 2013 року
електроенергію була відсутня до
порушення провадження у даній справі
та керуючись абз.3 п.4.4. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», суд
відмовляє у задоволенні позову в
частині стягнення оплати за спожиту у
квітні 2013 року активну електроенергію
в сумі 2813,50грн. та реактивну
електроенергію в сумі 1041,29грн.

Судом також встановлено, що позивач у
квітні - липні 2013 року належним чином
виконував свої зобов'язання за
Договором, постачав відповідачеві
електроенергію, на підтвердження чого
надав суду акти прийняття-передавання
товарної продукції, підписані
сторонами та скріплені їхніми
печатками (а.с.22-23, 26-27, 29-30, 33-34); рахунки
№618 за спожиту у квітні - липні 2013 року
активну та реактивну електроенергію
(а.с.20-21, 24-25, 31-32), отримані уповноваженим
представником відповідача, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи копією довіреності (а.с.40).

Відповідач свого обов'язку з повної та
своєчасної оплати електроенергії у
встановлені строки не виконав, чим
порушив умови Договору.

Так, в результаті неналежного
виконання відповідачем умов Договору у
останнього існує заборгованість у
загальній сумі 33786,43грн. за спожиту у
травні - липні 2013 року активну
електричну енергію, а також
заборгованість у загальній сумі
8288,35грн. за спожиту у той самий період
реактивну електроенергію.

Відповідач позовні вимоги в цій
частині визнає (а.с.63, 64, 84) і судом
встановлено, що таке визнання не
порушує його прав або охоронюваних
законом інтересів.

З урахуванням викладеного, враховуючи
приписи ст.ст.525, 526, 530 Цивільного
кодексу (далі - ЦК) України, ст.193
Господарського кодексу (далі - ГК)
України, суд визнає вимоги позивача про
стягнення 36599,93грн. заборгованості за
активну електроенергію, спожиту у
квітні - липні 2013 року та 9329,64грн.
заборгованості за реактивну
електроенергію, спожиту у той самий
період, обґрунтованими, документально
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню частково, а саме:

- 33786,43грн. - за активну електричну
енергію за період травень - липень 2013
року,

- 8288,35грн. - за реактивну електроенергію
за період травень - липень 2013 року.

Предметом позовних вимог у даній
справі є також стягнення з відповідача
972,40грн. пені, 204,65грн. - 3% річних, 3,85грн.
інфляційних.

Щодо стягнення 972,40грн. пені.

Пунктом 6 резолютивної частини Ухвали
господарського суду Донецької області
від 25.04.2006р. про порушення справи №42/74Б
про банкрутство Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії (а.с.87) введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів боржника,
який є відповідачем у даній справі.

Зі змісту Ухвал господарського суду
Донецької області від 20.06.2013р. та від
10.12.2013р. у справі №42/74Б вбачається, що
17.10.2006р. у зазначеній справі судом було
введено процедуру розпорядження
майном боржника, строк якої
неодноразово продовжувався судом на 6
місяців - зокрема, до 17.11.2013р., а в
наступному - до 17.05.2014р. (а.с.67-68, 88-89).

Таким чином, в період, за який позивачем
здійснено нарахування пені (23.04.2013р. -
31.07.2013р.), Донецький державний
науково-дослідний інститут чорної
металургії перебував у процедурі
розпорядження майном відповідно до
приписів ст.13 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції до 18.01.2013р., що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин;
далі - Закон).

Згідно з абз.2 ч.4 ст.12 Закону протягом
дії мораторію на задоволення вимог
кредиторів забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства; не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Норма абзацу другого ч.4 ст.12 Закону
встановлює загальну заборону на
нарахування штрафу і пені упродовж
часу дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів. Зміст цієї заборони
не пов'язаний із визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію, тому
неустойка за невиконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу їх виникнення. Крім того, не
може розглядатися питання про
поширення чи непоширення мораторію на
ненараховану неустойку, оскільки
Законом виключена можливість
виникнення та існування відносин
нарахування неустойки боржникові,
стосовно якого діє мораторій, введений
при провадженні справи про його
банкрутство. Виходячи зі змісту Закону,
боржник повинен виконувати
зобов'язання, що виникли після введення
мораторію, але пеня та штраф за їх
невиконання або неналежне виконання не
нараховуються, за винятком випадків,
які можуть бути встановлені
спеціальними нормами законодавства.
(Наведену позицію викладено у
Постанові Верховного Суду України від
01.10.2013р. у справі №28/5005/3240/2012).

З огляду на викладене, а також
враховуючи відсутність будь-яких
спеціальних норм законодавства, що
встановлювали б можливість
нарахування позивачем неустойки (пені)
за несвоєчасне виконання Донецьким
державним науково-дослідним
інститутом чорної металургії своїх
зобов'язань за Договором на постачання
електричної енергії, суд відмовляє у
стягненні 972,40грн. пені, нарахованої
після введення мораторію на
задоволення відповідачем вимог
кредиторів.

Щодо стягнення 204,65грн. - 3% річних та
3,85грн. інфляційних.

Сторони домовились про те, що у разі
несвоєчасної оплати обумовлених даним
Додатком нарахувань Постачальник
проводить Споживачу нарахування за
весь час прострочення, у тому числі за
день оплати: 3% річних з простроченої
суми. При цьому сума грошового
зобов'язання за Договором має бути
оплачена Споживачем з урахуванням
встановленого індексу інфляції (п.8
Додатку №5 до Договору - а.с.15).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі наведеної норми права та п.8
Додатку №5 до Договору позивач просить
стягнути з відповідача 3% річних у
розмірі 204,65грн. та інфляційні у розмірі
3,85грн.

Судом перевірено розрахунки вказаних
сум та встановлено:

1) розрахунок 3% річних (а.с.43-44) містить
арифметичну помилку. З огляду на
викладене стягненню на користь
позивача підлягає сума 3% річних у
розмірі 204,64грн., нарахована на
заборгованість згідно рахунків №618:

за активну електроенергію:

- за квітень 2013 року - у сумі 26,08грн. за
період 23.04.2013р. - 31.07.2013р.;

- за травень 2013 року - у сумі 117,38грн. за
період 22.05.2013р. - 31.07.2013р.;

- за червень 2013 року - у сумі 26,16грн. за
період 22.06.2013р. - 31.07.2013р.;

- за липень 2013 року - у сумі 4,23грн. за
період 23.07.2013р. - 31.07.2013р.;

за реактивну електроенергію:

- за квітень 2013 року - у сумі 8,55грн. за
період 23.04.2013р. - 31.07.2013р.;

- за травень 2013 року - у сумі 8,83грн. за
період 22.05.2013р. - 31.07.2013р.;

- за червень 2013 року - у сумі 10,84грн. за
період 22.06.2013р. - 31.07.2013р.;

- за липень 2013 року - у сумі 2,57грн. за
період 23.07.2013р. - 31.07.2013р.

2) розрахунок інфляційних нарахувань
(а.с.42) є арифметично вірним.

З огляду на викладене стягненню на
користь позивача підлягає сума
інфляційних нарахувань у розмірі
3,85грн., а саме інфляційні нарахування
на заборгованість згідно рахунків №618:

за активну електроенергію:

- за квітень 2013 року - у сумі 2,81грн. за
період травень - липень 2013 року;

за реактивну електроенергію:

- за квітень 2013 року - у сумі 1,04грн. за
період травень - липень 2013 року.

Щодо викладеного у відзиві (а.с.63)
твердження відповідача про те, що з
нього не підлягають стягненню штрафні
санкції у зв'язку з перебуванням у
процедурі розпорядження майном у
справі №42/74Б, суд зазначає наступне.

В силу приписів чинного законодавства
інфляційні нарахування на суму боргу
та проценти річних не є неустойкою
(штрафом, пенею) в розумінні ст.12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", а тому на ці
суми не поширюється положення ч.4
вказаної статті. Інфляційні втрати та 3%
річних, відповідно до ст.625 ЦК України є
окремим видом цивільних зобов'язань,
які існують в силу прострочення
боржником терміну виконання грошового
зобов'язання та є за своєю правовою
природою відшкодуванням матеріальних
втрат кредитора від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів та отриманням компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.
(Наведену позицію викладено у
Постанові Вищого господарського суду
України від 12.07.2012р. у справі
господарського суду Донецької області
№24/269Б).

Крім того, у п.50 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №15 від 18.12.2009р.
"Про судову практику в справах про
банкрутство" зазначено, що оскільки на
передбачені ст.ст.536 та 625 ЦК України
проценти та індекс інфляції за весь час
прострочення грошового зобов'язання не
поширюється заборона на їх нарахування
в період провадження справи про
банкрутство, кредитор не позбавлений
права подавати додаткові вимоги щодо
стягнення процентів та інфляційних
втрат відповідно до порядку,
встановленого Законом.

Судові витрати покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог на підставі
приписів абз.3 ч.1 ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції
України; ст.ст.525, 526, 530, 625 Цивільного
кодексу України; ст.ст.193
Господарського кодексу України; ст.ст.1,
12, 13 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» №2343-ХІІ від
14.05.1992р. (в редакції до 18.01.2013р., що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин); керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33,
34, 35, 43, 49, 78, 82-85, 111-28 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», Донецька область,
м.Горлівка до Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії, м.Донецьк про стягнення
36599,93грн. заборгованості за активну
електроенергію, 9329,64грн.
заборгованості за реактивну
електроенергію, 972,40грн. пені, 204,65грн. - 3%
річних, 3,85грн. інфляційних -
задовольнити частково.

Стягнути з Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії (83017, м.Донецьк, бул.Шевченка,
буд.26; ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м.Горлівка, проспект Леніна,
буд.11; ) 33786,43грн.
заборгованості за активну
електроенергію, 8288,35грн.
заборгованості за реактивну
електроенергію, 204,64грн. - 3% річних,
3,85грн. інфляційних, 1544,15грн. судового
збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 24.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 29.01.2014р.

Суддя
О.М.
Шилова

надруковано 3 прим.:

1 - до справи, 2 - сторонам