номер провадження справи 14/67/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014
Справа №908/4054/13

За позовом Асоціації фермерських
господарств «Агро» (адреса - 71112 с.
Червоне Поле Бердянського району
Запорізької області, вул. Горького, 28)

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (адреса - 70301 АДРЕСА_1)

про стягнення 113 657,08 грн.

Суддя Сушко Л.М.

З участю уповноважених представників
сторін:

від позивача: Комаров О.М., довіреність
№29 від 31.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

12 грудня 2013 року Асоціації фермерських
господарств «Агро» (далі за текстом АФГ
«Агро») звернулася до суду з позовною
заявою до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (далі за текстом ФОП
ОСОБА_2.) про стягнення 113 657,08 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.12.2013р.
порушено провадження у справі №908/4054/13,
розгляд справи призначено в судовому
засіданні 16.01.2013р., при цьому
витребувано від сторін документи,
необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 16.01.2014р. справу
розглянуто, за згодою представника
Позивача оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що на підставі Договору
№ДГ-21/05-02 від 21.05.2012р., укладеного між
АФГ «Агро» та ФОП ОСОБА_2, останньому
передано паливно-мастильні матеріали -
дизельне паливо (газойль) у кількості
4925 літрів ціною 9,70 грн. за 1 л., загальною
вартістю 47 772,50 грн. зі строком оплати за
товар 01.08.2012р. З боку АФГ «Агро»
зобов'язання із передачі товару було
виконано у повному обсязі, проте ФОП
ОСОБА_2 зобов'язання щодо оплати
отриманого товару не виконані. Позивач
направив Відповідачеві вимогу вих.
№01/11-04 від 01.11.2012р. щодо оплати
отриманого товару (про отримання
Відповідачем вимоги 10.11.2012р. свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення), але станом на дату
подання позову Відповідач
заборгованість не сплатив.

З урахуванням зазначених обставин,
Позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_2
на користь АФГ «Агро» 47 772,50 грн.
основного боргу, 47 772,50 грн. штрафу, 18 112,08
грн. пені та 2 273,16 грн. судового збору.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій також зазначив про те, що факт
заборгованості ним не оспорюється,
борг до теперішнього часу не сплачений.

З урахуванням вищенаведеного, суд
визнав за можливе розглянути справу у
відсутність Відповідача.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами
статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази,
господарський суд Запорізької області
встановив наступне.

21.05.2012р. між АФГ «Агро» - Продавець та
ФОП ОСОБА_2 - Покупець укладено Договір
№ДГ-21/05-02 (далі по тексту - Договір).

Згідно п.п. 1.1.-1.3. Договору, Продавець
передає у власність, а Покупець приймає
та оплачує паливно-мастильні
матеріали, далі Товар, відомості про
який зазначені нижче, на умовах даного
Договору. Відомості про Товар:
найменування - Дизельне паливо
(газойлі) код за УКТЗЕД ; одиниця
вимірювання - літр; кількість - 4925
літрів; ціна з ПДВ - 9,70 грн.; ціна без ПДВ
- 8,08 грн. Загальна ціна Договору з ПДВ -
47772,50 грн. Ціна даного Договору є
динамічною та може коригуватися у
зв'язку зі збільшенням чи зменшенням
вартості Товарів.

За умовами п. 2.1, 2.6. Договору, поставка
Товару здійснюється партіями.
Продавець та Покупець узгоджують
можливість поставки кожної партії
Товару. При цьому узгоджуються
найменування, кількість і ціна Товару,
що поставляється. Датою отримання
кожної партії Товару вважається дата,
зазначена у відповідному
відвантажувальному документі
(товарно-транспортна або товарна
накладна).

Кінцевою датою відвантаження
останньої партії Товару є 21 червня 2012
року (п. 2.5. Договору).

Згідно п. 5.1. Договору, всі
взаєморозрахунки по даному Договору
проводяться в національній валюті
України шляхом перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок
Продавця та/або готівковий розрахунок.
Покупець зобов'язаний оплатити
отриманий Товар не пізніше 1
банківського дня з моменту отримання,
що визначається у відповідності до п.
2.6. Договору.

Кінцевою датою розрахунків по Договору
за Товар є 1 серпня 2012 року. Покупець
зобов'язаний провести остаточний
розрахунок з Продавцем, сплативши всю
суму заборгованості за відвантажений
раніше Товар по даному Договору,
враховуючи суму нарахованої пені у
відповідності з п.п. 6.2.2 п. 6 даного
Договору (п. 5.2. Договору).

На підставі видаткової накладної
№РГСМ-0639 від 21.05.2012р.,
товарно-транспортної накладної на
відпуск нафтопродуктів (нафти)
№РГСМ-0639 від 21.05.2012р. особисто ФОП
ОСОБА_2 отримано 4925л. дизельного палива
(газойль) (УКТ ЗЕД ) на загальну
суму з ПДВ 47 772,50 грн. Про отримання
товару свідчить підпис ФОП ОСОБА_2 на
зазначених накладних.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем
зобов'язання щодо оплати отриманого
Товару АФГ «Агро» звернулася до ФОП
ОСОБА_2 з вимогою вих. №01/11-04 від 01.11.2012р.
Про отримання Відповідачем вимоги
10.11.2012р. свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
19), але станом на дату подання позову
Відповідач заборгованість не сплатив.

24.04.2013р. між АФГ «Агро» та ФОП ОСОБА_2
підписано Акт звірки взаємних
розрахунків за період з 01.01.2012р. по
16.04.2013р. на загальну суму 165 951,00 грн. (до
якої включено, зокрема, заборгованість
за накладною №РГСМ-0639 від 21.05.2012р. на
суму 47 772,50 грн.).

Крім того, Відповідачем надіслано на
адресу Позивача заяву від 10.06.2013р. про
визнання заборгованості в розмірі 47772,50
грн.

Таким чином на день звернення Позивача
до суду заборгованість за поставлений
товар не сплачена та становить 47 772,50
грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Враховуючи викладене, вимога АФГ
«Агро» про стягнення з ФОП ОСОБА_2
основного боргу в сумі 47 772,50 грн.
підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на
прострочення виконання Відповідачем
грошового зобов'язання, просить
стягнути з останнього 18 112,08 грн. пені за
період з 22.05.2012р. по 10.06.2013р., а також
штраф за прострочення оплати товару
більше ніж на 30 днів в сумі 47 772,50 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами першою та четвертою ст. 231
Господарського кодексу України
встановлено, що законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій, зміна якого
за погодженням сторін не допускається.
У разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором, ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України.

Згідно п. 6.2.2. Договору, за порушення
строків оплати (п.п. 5.1. п. 5 даного
Договору) Покупець сплачує Продавцю
пеню в розмірі 0,1% від вартості
неоплаченого Товару за кожен день
прострочення оплати Товару. При
несплаті Покупцем загальної суми
заборгованості за поставлений Товар в
строк, передбачений п. 5.2. Договору,
нарахування пені триває до дати
кінцевих розрахунків по даному
Договору.

За умовами п. 6.3. Договору, у випадку
прострочення оплати отриманого Товару
більш ніж на 30 календарних днів від
строку, зазначеного в п. 5.1. даного
Договору, Покупець сплачує Продавцю
неустойку у вигляді штрафу у розмірі 100%
від суми заборгованості.

З урахуванням правової позиції
Верховного Суду України у постановах
від 27.04.2012р. №06/5026/1052/2011, суд вважає
правомірним застосування до
Відповідача одночасно штрафу та пені.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України та ст. 230 Господарського
кодексу України пеня та штраф є формами
неустойки та видами штрафних санкцій,
тобто не є окремими та самостійними
видами юридичної відповідальності. У
зв'язку з чим, у межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний вибір санкцій, що не суперечить
положенням ст. 61 Конституції України і
відповідає встановленій статтею 627
Цивільного кодексу України свободі
договору, коли сторони є вільними в
укладенні договору, виборі
контрагентів та визначення умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до вимог Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на період, за який
сплачується пеня.

Перевірку розрахунку пені судом
здійснено за допомогою Бази даних
«Законодавство» та встановлено, що
стягненню підлягає штраф у сумі 47 772,50
грн., та пеня в сумі 3582,94 грн. за період з
23.05.2012р. по 22.11.2012р.

Слід зазначити, що судом при розрахунку
суми пені застосовано період саме з
23.05.2012р. з тих підстав, що за умовами п.
5.1. Договору, Покупець зобов'язаний
провести оплату отриманого товару не
пізніше 1 банківського дня з моменту
отримання.

Як вбачається з видаткової та
товарно-транспортної накладних
(а.с.12-13), товар Покупцем отримано
21.05.2012р., відповідно оплата повинна бути
проведена 22.05.2012р.

Оскільки оплата 22.05.2012р. не була
проведена, відтак прострочення платежу
починається саме з 23.05.2012р.

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів віднесено на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем надано всі докази на
підтвердження своїх вимог.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався, позов визнав
у повному обсязі, про що зазначив у
клопотанні про розгляд справи за його
відсутності. Також сторонами підписано
та скріплено печатками Акт звірки
розрахунків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
Відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Асоціації фермерських
господарств «Агро» до відповідача
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 113 657,08 грн. задовольнити
частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (70301 АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_2) на
користь Асоціації фермерських
господарств «Агро» (71112 с. Червоне Поле
Бердянського району Запорізької
області, вул. Горького, 2, код ЄДРОУ 22136898)
47 772 (сорок сім тисяч сімсот сімдесят
дві) грн. 50 коп. основного боргу, 3 582 (три
тисячі п'ятсот вісімдесят дві) грн. 94
коп. пені, 47 772 (сорок сім тисяч сімсот
сімдесят дві) грн. 50 коп. штрафу, 1 982
(одну тисячу дев'ятсот вісімдесят дві)
грн. 57 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Суддя
Л.М. Сушко

Рішення суду оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 21.01.2014р.