ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Справа № 905/6210/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М., Львов
Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк
(далі - ФОП ОСОБА_1),

на рішення господарського суду
Донецької області від 17.09.2013 та

постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 15.10.2013

зі справи № 905/6210/13

за позовом ФОП ОСОБА_1

до Донецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Донецьк (далі - відділення АМК),

про скасування та зупинення дії
рішення.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

ФОП ОСОБА_1- не з'яв.,

відділення АМК - Харченко С.В.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом про
скасування та зупинення дії рішення
адміністративної колегії відділення
АМК від 29.04.2013 № 48 у справі № 03-26-11/2013
(далі - рішення № 48).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 17.09.2013 (суддя
Демідова П.В.), залишеним без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 15.10.2013 (колегія
суддів у складі: суддя
Москальова І.В. - головуючий, судді
Манжур В.В., М'ясищев А.М.), у задоволенні
позову відмовлено на підставі частини
першої статті 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції".

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить
Вищий господарський суд України
рішення місцевого та постанову
апеляційного господарських судів
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення господарськими судами норм
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги зводяться до
того, що позивачеві незаконно та
необгрунтовано відмовлено в
задоволенні позову у зв'язку із
закінченням строку оскарження рішення
№ 48.

У відзиві на касаційну скаргу
відділення АМК просить залишити
касаційну скаргу без задоволення з
мотивів, наведених у даному відзиві.

Сторони відповідно до статті 1114
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) належним
чином повідомлено про час і місце
розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених
попередніми судовими інстанціями
обставин справи правильність
застосування ними норм процесуального
та матеріального права, заслухавши
пояснення представника відділення АМК,
Вищий господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги.

У прийнятті судових рішень зі справи
попередні судові інстанції виходили з
таких фактичних обставин:

- згідно з рішенням № 48 дії ФОП
ОСОБА_1, які полягали у використанні в
назві кафе, власником якого є цей
суб'єкт господарювання, позначення
"кафе Малинівка", що схоже до ступеня
змішування з торговельною маркою
"Малиновка ресторанный комплекс",
володільцем якої є товариство з
обмеженою відповідальністю "Вікс", без
згоди останнього визнано порушення
конкурентного законодавства,
передбаченим частиною першою статті 4
Закону України "Про захист від
недобросовісної конкуренції"; за це
порушення на ФОП ОСОБА_1 накладено
штраф у сумі 5 500 грн.;

- 30.05.2013 ФОП ОСОБА_1 отримав копію
рішення № 48, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №
29174601 (а.с. 29);

- відтак ФОП ОСОБА_1 мав право оскаржити
це рішення у строк до 30.07.2013, але не
оскаржив, оскільки звернувся з позовом
у даній справі лише 02.09.2013.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону України "Про захист від
недобросовісної конкуренції"
неправомірним є використання імені,
комерційного (фірмового) найменування,
торговельної марки (знака для товарів і
послуг), рекламних матеріалів,
оформлення упаковки товарів і
періодичних видань, інших позначень
без дозволу (згоди) суб'єкта
господарювання, який раніше почав
використовувати їх або схожі на них
позначення у господарській діяльності,
що призвело чи може призвести до
змішування з діяльністю цього суб'єкта
господарювання.

Процесуальні засади діяльності
органів Антимонопольного комітету
України щодо захисту від
недобросовісної конкуренції, зокрема
розгляд справ про недобросовісну
конкуренцію, порядок виконання рішень
та розпоряджень органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень,
їх перевірка, перегляд, оскарження та
гарантії учасників процесу, інші
питання щодо захисту від
недобросовісної конкуренції
регулюються законодавством про захист
економічної конкуренції з урахуванням
особливостей, визначених цим Законом
(стаття 27 Закону України "Про захист
недобросовісної конкуренції").

Частиною першою статті 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" встановлено, що заявник,
відповідач, третя особа мають право
оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Отже, встановлений частиною першою
статті 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" строк є
присічним. Положення статті
поширюється й на оскарження рішень
органів Антимонопольного комітету
України, прийнятих у справах про
недобросовісну конкуренцію. Цей строк
не може бути відновлено за клопотанням
особи відповідно до положень ГПК
України, оскільки даний Кодекс
врегульовує питання провадження в
господарських справах, але не в
справах, порушених органами
Антимонопольного комітету України.

Закінчення присічного строку,
незалежно від причин його пропуску
заінтересованою особою, є підставою
для відмови в позові про визнання
недійсним рішення (розпорядження)
Антимонопольного комітету України та
його органів. Такий висновок, зокрема,
наведено в пункті 2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства".

З огляду на викладене попередні судові
інстанції обґрунтовано відмовили в
задоволенні позову зі справи.

Доводи касаційної скарги наведеного не
спростовують.

Підстави для скасування оскаржуваних
судових актів відсутні.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Донецької
області від 17.09.2013 та постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 15.10.2013 зі
справи № 905/6210/13
залишити без змін, а касаційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - без
задоволення.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
Б. Львов