ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.01.2014р.
Справа №905/7267/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання
Табачнікові В.Г.

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго", м.Горлівка

до Приватного акціонерного
товариства "Київстар", м.Київ

про врегулювання
розбіжностей, що залишились не
врегульованими під час укладення
Договору про постачання електричної
енергії №661 від 02.09.2013р.

за участю представників сторін:

від позивача: Калитвянська С.О. - за
довіреністю №10-14 "Д" від 01.01.2014р.,

від відповідача: не з'явився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

30.01.2014р. з 11-20год. до 11-25год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Донецькобленерго", м.Горлівка
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Київстар", м.Київ про врегулювання
розбіжностей, що залишились не
врегульованими під час укладення
Договору про постачання електричної
енергії №661 від 02.09.2013р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на: Договір про постачання
електричної енергії №661 від 02.09.2013р.;
Додаток №5 до Договору; листи №5306/8/04/00/00
від 24.09.2013р., б/н від 04.10.2013р., протокол
розбіжностей, протокол узгодження
розбіжностей.

Позивач протягом розгляду справи
надав:

1) письмові пояснення з наведенням
правового обґрунтування власної
редакції Договору з кожного спірного
пункту (а.с.41-43);

2) з клопотанням б/н б/д - копії
публікацій в ЗМІ оголошень про зміну
роздрібних тарифів на електричну
енергію (а.с.51-54).

Відповідач протягом розгляду справи
надав:

1) відзив на позовну заяву б/н від
31.10.2013р., в якому навів власну редакцію
спірних пунктів Договору та її правове
обґрунтування (а.с.29-31);

2) пояснення б/н від 20.01.2014р. по суті
спору (а.с.47-48);

3) заяву б/н від 20.01.2014р., в якій
запропонував уточнену редакцію п.3 абз.3
Додатка №5 до Договору (а.с.50).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 05.12.2013р.
справу передано на розгляд судді
Шилової О.М. у зв'язку з перебуванням
судді Малікової Е.І. на лікарняному
(а.с.36).

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення уповноважених
представників сторін, керуючись
вимогами ст.43 ГПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Київстар" (Споживач, відповідач)
отримало від Публічного акціонерного
товариства „Донецькобленерго"
(Постачальник, позивач) проект Договору
про постачання електричної енергії №661
від 02.09.2013р. (далі - Договір, а.с.12-18) з
додатками.

Відповідач листом №5306/8/04/00/00 від
24.09.2013р. повернув позивачу підписаний з
Протоколом розбіжностей примірник
Договору та два примірники підписаного
зі свого боку та скріпленого печаткою
Протоколу розбіжностей до Договору
(а.с.21-22).

Згідно з Протоколом розбіжностей
відповідач пропонував: змінити п.2.2.3
Договору; змінити абз.5 п.5.7. Договору;
доповнити п.5.7 Договору; змінити абз.3
п.9.1 Договору; змінити абз.3 п.3 Додатку
№5 «Порядок розрахунків» до Договору;
змінити абз.2 п.10 Додатку №5 «Порядок
розрахунків» до Договору; змінити абз.2
п.17 Додатку №6 «Порядок розрахунків за
перетікання реактивної
електроенергії» до Договору.

У відповідь позивач 01.10.2013р. вручив
відповідачу два примірники
підписаного зі свого боку та
скріпленого печаткою Протоколу
узгодження розбіжностей до Договору
(а.с.23-25).

Протокол узгодження розбіжностей
відповідачем підписаний не був, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
з даним позовом про врегулювання
розбіжностей, що залишились не
врегульованими при укладенні Договору
про постачання електричної енергії №661
від 02.09.2013р. шляхом викладення спірних
умов у наступній редакції Позивача:

1) п.2.2.3 Договору:

«Повідомляти Споживача про всі зміни
тарифів на електричну енергію письмово
або через засоби масової інформації за
п'ять днів до введення їх у дію»;

2) додаткового речення п.5.7. Договору:

«Оплата додатково заявлених обсягів
споживання електричної енергії
здійснюється Споживачем самостійно
або на підставі рахунку, виданого
Постачальником за письмовим
зверненням Споживача»;

3) абзац 3 п.9.1 Договору:

«Сторони домовилися, що загальний
строк позовної давності до
правовідносин встановлюється - 3 роки,
строк позовної давності для стягнення
неустойки (штрафу, пені) - 1 рік.
Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
припиняється через 6 місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано»;

4) абзац 3 п.3 Додатку №5 «Порядок
розрахунків»:

«Рахунок для здійснення попередньої
оплати Постачальник надає Споживачу
разом з остаточним рахунком за період,
що на 2 місяці передує розрахунковому. У
разі відсутності інформації про рівень
тарифів Постачальник розраховує суму
попередньої оплати за тарифами, що
діють на час надання рахунку»;

5) абзац 2 п.10 Додатку №5 «Порядок
розрахунків»:

«Для проведення остаточного
розрахунку Споживач не пізніше
наступного дня з дня закінчення
розрахункового періоду повинен
отримати в розрахунковому відділі за
місцем надання звіту про обсяги
спожитої електроенергії рахунок на
оплату електричної енергії та інших
платежів, що передбачені договором. У
разі неявки Споживача (уповноваженого
представника Споживача) для отримання
рахунку Постачальник направляє
рахунок Споживачу рекомендованим
листом на адресу (юридичну або поштову),
що вказана в договорі. У такому разі
рахунок вважається отриманим
Споживачем з дня його відправлення.»

Суд зазначає, що умови абз.5 п.5.7.
Договору та абз.2 п.17 Додатку №6
«Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії» до
Договору не є предметом розгляду у
даній справі, оскільки їх редакція
відсутня у прохальній частині позовної
заяви.

Згідно зі ст.179 Господарського кодексу
(далі - ГК) України Кабінет Міністрів
України, інші центральні органи
виконавчої влади можуть рекомендувати
суб'єктам господарювання орієнтовні
умови господарських договорів
(примірні договори), а у визначених
законом випадках - затверджувати
типові договори.

При укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору, зокрема, на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони
мають право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству;

- типового договору, затвердженого
Кабінетом Міністрів України, чи у
випадках, передбачених законом, іншим
органом державної влади, коли сторони
не можуть відступати від змісту
типового договору, але мають право
конкретизувати його умови.

Суб'єкти господарювання, які
забезпечують споживачів - суб'єктів
господарювання та негосподарюючих
суб'єктів - юридичних осіб
електроенергією, зобов'язані укладати
договори з усіма споживачами їхньої
продукції (послуг). Законодавством
можуть бути передбачені обов'язкові
умови таких договорів.

Статтею 181 ГК України передбачений
загальний порядок укладання
господарських договорів. Частиною 5
зазначеної статті, зокрема,
встановлено, що сторона, яка одержала
протокол розбіжностей до договору,
зобов'язана протягом двадцяти днів
розглянути його, в цей же строк вжити
заходів для врегулювання розбіжностей
з другою стороною та включити до
договору всі прийняті пропозиції, а ті
розбіжності, що залишились
неврегульованими, передати в цей же
строк до суду, якщо на це є згода другої
сторони.

Згідно зі ст.187 ГК України спори, що
виникають при укладанні господарських
договорів, укладення яких є
обов'язковим на підставі закону,
розглядаються судом.

Статтею 275 ГК України передбачено, що
відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається. Виробники і
постачальники енергії, що займають
монопольне становище, зокрема суб'єкти
природних монополій, зобов'язані
укласти договір енергопостачання на
вимогу споживачів, які мають технічні
засоби для одержання енергії.
Розбіжності, що виникають при
укладенні такого договору,
врегульовуються відповідно до вимог
цього Кодексу.

Статтею 26 Закону України "Про
електроенергетику" та п.1.3. Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України №28 від
31.07.1996р. (далі - ПКЕЕ, Правила) також
передбачено, що споживання електричної
енергії без укладення відповідного
договору не допускається.

Згідно з розділом 1 Договору
Постачальник (позивач) продає
електричну енергію Споживачу для
забезпечення потреб його
електроустановок із загальною (за
всіма об'єктами) приєднаною потужністю
37,7284кВт, а Споживач оплачує вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами Договору (а.с.12).

З наведених приписів законодавства та
змісту Договору, який є різновидом
договору енергопостачання, вбачається,
що позивач на законних підставах
звернувся до суду з даним позовом,
оскільки укладення Договору, щодо умов
якого залишились неврегульованими
розбіжності, є обов'язковим для сторін
в силу закону.

Сторони передали на розгляд суду
наступні: п.2.2.3 Договору; п.5.7. Договору;
абз.3 п.9.1 Договору; абз.3 п.3 Додатку №5
«Порядок розрахунків» до Договору;
абз.2 п.10 Додатку №5 «Порядок
розрахунків» до Договору.

Щодо врегулювання розбіжностей з
викладення умов п.2.2.3 Договору.

Позивач просить суд викласти п.2.2.3
Договору в наступній редакції:
«Повідомляти Споживача про всі зміни
тарифів на електричну енергію письмово
або через засоби масової інформації за
п'ять днів до введення їх у дію».

Відповідач з запропонованою редакцією
не погодився через відсутність в ній
відомостей про конкретний засіб
масової інформації, з якого можливо
буде довідатися про зміни тарифів, та
запропонував наступну редакцію п.2.2.3
Договору:

«Повідомляти Споживача про всі зміни
тарифів на електричну енергію письмово
за п'ять днів до введення їх у дію»
(а.с.29-31).

Проаналізувавши обидві редакції п.2.2.3
Договору, врахувавши надані позивачем
докази оприлюднення ним інформації про
зміну роздрібних тарифів на електричну
енергію у регіональному виданні
«Донбасс» (а.с.52-54), суд дійшов висновку,
що з урахуванням інтересів обох сторін
п.2.2.3 Договору слід викласти в
наступній редакції:

«Повідомляти Споживача про всі зміни
тарифів на електричну енергію письмово
або через газету «Донбасс.
Региональная массовая газета»
(«Донбасс неделя. Региональная
массовая газета», «Донбасс суббота.
Региональная массовая газета») за п'ять
днів до введення їх у дію».

Щодо врегулювання розбіжностей з
викладення умов п.5.7. Договору.

Позивач просить суд викласти додаткове
речення п.5.7. Договору в наступній
редакції: «Оплата додатково заявлених
обсягів споживання електричної
енергії здійснюється Споживачем
самостійно або на підставі рахунку,
виданого Постачальником за письмовим
зверненням Споживача».

Відповідач з запропонованою редакцією
не погодився та надав наступну
редакцію додаткового речення п.5.7.
Договору:

«Оплата додатково заявлених обсягів
споживання електричної енергії
здійснюється Споживачем на підставі
наданого Постачальником рахунку»
(а.с.29-31).

Абзацами 1, 3, 5, 6 п.4.4 ПКЕЕ передбачено, що
споживач має право протягом
розрахункового періоду звернутися до
постачальника електричної енергії за
регульованим тарифом із заявою щодо
коригування договірної величини
споживання електричної енергії.
Постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом протягом п'яти
робочих днів від дня отримання
звернення розглядає заяву споживача,
приймає рішення за цим зверненням та не
пізніше шостого робочого дня від дня
отримання звернення письмово
повідомляє споживача про результати
розгляду заяви. Пропозиції споживача
щодо коригування договірних величин є
пріоритетними за умови попередньої
оплати додатково заявлених обсягів та
отримання постачальником за
регульованим тарифом заяви споживача
не пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення розрахункового періоду.
Датою коригування вважається дата
попередньої оплати додатково
заявлених обсягів активної
електричної енергії.

Зі змісту наведених приписів ПКЕЕ
випливає, що у разі, якщо Договором
передбачене право Споживача
самостійно оплатити додатково
заявлені обсяги споживання
електричної енергії, це дозволяє
Споживачу не бути залежним від рішення
Постачальника або від своєчасності
надання Постачальником рахунку на
оплату скоригованих величин.

Враховуючи, що надана відповідачем
редакція додаткового речення п.5.7.
Договору позбавляє його як споживача
електричної енергії можливості
самостійно та своєчасно визначити дату
коригування договірних величин
споживання шляхом самостійного
здійснення попередньої оплати
додатково заявлених обсягів активної
електричної енергії, суд дійшов
висновку, що додаткове речення п.5.7.
Договору слід викласти в редакції
позивача, яка між іншим не виключає і
можливість отримання Споживачем від
Постачальника відповідного рахунку.

Суд не приймає до уваги викладені у
відзиві (а.с.30) посилання відповідача на
приписи п.6.11 ПКЕЕ, оскільки в ньому
йдеться про попередню оплату не
додатково заявлених, а первісно
узгоджених сторонами обсягів
електричної енергії.

Щодо врегулювання розбіжностей з
викладення умов абзацу 3 п.9.1.Договору.

Позивач просить суд викласти абзац 3
п.9.1 Договору в наступній редакції:
«Сторони домовилися, що загальний
строк позовної давності до
правовідносин встановлюється - 3 роки,
строк позовної давності для стягнення
неустойки (штрафу, пені) - 1 рік.
Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
припиняється через 6 місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано».

Відповідач у відзиві свою редакцію
абзацу 3 п.9.1 Договору не навів. У
протоколі розбіжностей ним була
запропонована наступна редакція
абзацу 3 п.9.1 Договору:

«Сторони домовилися, що загальний
строк позовної давності до
правовідносин встановлюється - 3 роки,
строк позовної давності для стягнення
неустойки (штрафу, пені) - 6 місяців.
Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
припиняється через 6 місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано»
(а.с.22).

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу
(далі - ЦК) України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) (ст.258 ЦК
України).

Отже, визначені позивачем загальний та
скорочений строки позовної давності
відповідають приписам ст.ст.257, 258 ЦК
України, з огляду на що суд дійшов
висновку про прийняття абзацу 3 п.9.1
Договору в редакції позивача.

Щодо врегулювання розбіжностей з
викладення умов абзацу 3 п.3 Додатку №5
«Порядок розрахунків» до Договору.

Позивач просить суд викласти абзац 3 п.3
Додатку №5 «Порядок розрахунків» в
наступній редакції: «Рахунок для
здійснення попередньої оплати
Постачальник надає Споживачу разом з
остаточним рахунком за період, що на 2
місяці передує розрахунковому. У разі
відсутності інформації про рівень
тарифів Постачальник розраховує суму
попередньої оплати за тарифами, що
діють на час надання рахунку».

Відповідач з запропонованою редакцією
не погодився та надав наступну
редакцію абзацу 3 п.3 Додатку №5
«Порядок розрахунків»:

«Рахунок для здійснення попередньої
оплати Постачальник надає Споживачу
разом з остаточним рахунком за період,
що на 1 місяць передує розрахунковому. У
разі відсутності інформації про рівень
тарифів Постачальник розраховує суму
попередньої оплати за тарифами, що
діють на час надання рахунку» (а.с.50).

Таким чином, суперечка виникла лише
щодо того, наскільки завчасно
Споживачу має бути наданий рахунок для
здійснення попередньої оплати.

Згідно з абз.5 п.6.6 ПКЕЕ початок та
тривалість розрахункового та/або
планового періоду для розрахунку плати
за спожиту електричну енергію, форма та
порядок оплати, терміни здійснення
планових платежів та остаточного
розрахунку зазначаються у договорі між
постачальником електричної енергії та
споживачем.

Суд зазначає, що текст спірного абзацу 3
п.3 Додатку №5 нерозривно пов'язаний зі
змістом абзацу 1 того ж пункту, а також з
першими реченнями п.1 та п.5 Додатку №5,
які сторони погодили в наступній
редакції (а.с.19):

« 1. Розрахунковим вважається період з
00-00 годин 20 числа попереднього місяця
до 24-00 годин 19 числа поточного місяця.»

« 3. Споживач до 10 числа календарного
місяця в поточному розрахунковому
періоді на підставі виставленого
Постачальником рахунка здійснює
попередню оплату за активну електричну
енергію, яка буде спожита в наступному
розрахунковому періоді.»

« 5. За підсумками розрахункового
періоду Постачальник електричної
енергії виписує Споживачу рахунок для
остаточного розрахунку.»

З п.1 та п.5 Додатку №5 випливає, що
остаточний рахунок може бути
виставлений Постачальником не раніше
20-го числа кожного місяця. З абзацу 3 п.3
Додатку №5 в редакції обох сторін
випливає, що рахунок для здійснення
попередньої оплати надається разом з
остаточним рахунком - тобто не раніше
20-го числа кожного місяця. При цьому
згідно з абзацом 1 п.3 Додатку №5
попередня оплата має бути здійснена
Споживачем до 10 числа календарного
місяця в поточному розрахунковому
періоді. Тобто попередню оплату,
наприклад, за період 20 березня - 19
квітня Споживач має здійснити не
пізніше 10 березня. Для цього Споживач
має отримати рахунок для здійснення
попередньої оплати, найближчою датою
отримання якого є 20 лютого, коли буде
виставлений і остаточний рахунок за
період 20 січня - 19 лютого, що і є
періодом, який на 2 місяці передує
розрахунковому (суд зауважує, що під
«розрахунковим» суд у даному випадку
розуміє період, за який проводиться
попередня оплата). З наведеного
випливає, що періодом, який на 1 місяць
передує розрахунковому, є період перед
тим, за який проводиться попередня
оплата - тобто поточний період, в якому
така попередня оплата має бути
здійснена. Отже, виконання умов абзацу 3
п.3 Додатку №5 в редакції відповідача є
неможливим з огляду на терміни,
погоджені сторонами у п.1 та абзаці 1 п.3
Додатку №5.

З метою уникнення розбіжностей у
тлумаченні сторонами Договору терміну
«розрахунковому», вжитого обома
сторонами у першому реченні абзацу 3 п.3
Додатку №5, суд вважає за доцільне
замінити його на словосполучення
«періоду, за який проводиться
попередня оплата», виклавши абзац 3 п.3
Додатку №5 «Порядок розрахунків» до
Договору в наступній редакції:

«Рахунок для здійснення попередньої
оплати Постачальник надає Споживачу
разом з остаточним рахунком за період,
що на 2 місяці передує періоду, за який
проводиться попередня оплата. У разі
відсутності інформації про рівень
тарифів Постачальник розраховує суму
попередньої оплати за тарифами, що
діють на час надання рахунку».

Суд також зазначає, що запропонована
позивачем редакція абзацу 3 п.3 Додатку
№5, прийнята судом за основу, повністю
узгоджується з приписами абз.64 п.1.2 та
абз.3 п.6.11 ПКЕЕ.

Так, згідно з абз.64 п.1.2 Правил попередня
оплата - це оплата до початку
розрахункового або планового періоду
повної вартості прогнозованого обсягу
споживання електричної енергії у
найближчому наступному періоді.

Рахунок на оплату електричної енергії,
спожитої впродовж звітного
розрахункового періоду (остаточний
розрахунок), та рахунок на оплату
заявленого обсягу споживання
електричної енергії на найближчий
наступний розрахунковий або плановий
період (авансовий платіж або попередня
оплата) у разі, коли договором про
постачання електричної енергії
передбачено виставлення рахунків на
авансовий платіж або попередню оплату,
надаються постачальником електричної
енергії одночасно у порядку,
передбаченому договором про
постачання електричної енергії. У
таких рахунках обов'язково
зазначається кінцева дата їх оплати
згідно з договором про постачання
електричної енергії (абз.3 п.6.11 ПКЕЕ).

Щодо врегулювання розбіжностей з
викладення умов абзацу 2 п.10 Додатку №5
«Порядок розрахунків» до Договору.

Позивач просить суд викласти абзац 2 п.10
Додатку №5 «Порядок розрахунків» в
наступній редакції: «Для проведення
остаточного розрахунку Споживач не
пізніше наступного дня з дня
закінчення розрахункового періоду
повинен отримати в розрахунковому
відділі за місцем надання звіту про
обсяги спожитої електроенергії
рахунок на оплату електричної енергії
та інших платежів, що передбачені
договором. У разі неявки Споживача
(уповноваженого представника
Споживача) для отримання рахунку
Постачальник направляє рахунок
Споживачу рекомендованим листом на
адресу (юридичну або поштову), що
вказана в договорі. У такому разі
рахунок вважається отриманим
Споживачем з дня його відправлення.»

Відповідач з запропонованою редакцією
не погодився та надав наступну
редакцію абзацу 2 п.10 Додатку №5
«Порядок розрахунків»:

«Для проведення остаточного
розрахунку Споживач не пізніше п'яти
днів з дня закінчення розрахункового
періоду повинен отримати в
розрахунковому відділі за місцем
надання звіту про обсяги спожитої
електроенергії рахунок на оплату
електричної енергії та інших платежів,
що передбачені договором. У разі неявки
Споживача (уповноваженого
представника споживача) для отримання
рахунку Постачальник направляє
рахунок Споживачу рекомендованим
листом на поштову адресу, що вказана в
договорі. У такому разі датою отримання
Споживачем рахунка вважається дата, що
наступна через:

- три дні (без урахування вихідних днів)
з дня його відправлення - по місту;

- чотири дні (без урахування вихідних
днів) з дня його відправлення - у межах
області та між обласними центрами
України;

- шість днів (без урахування вихідних
днів) з дня його відправлення - між
іншими населеними пунктами різних
областей України» (а.с.29-31).

Відповідно до абз.9 п.6.11 ПКЕЕ тривалість
періоду для здійснення споживачем
розрахунків має не перевищувати 5
операційних днів з дня отримання
рахунка для споживачів, які оплачують
електричну енергію самостійно, і 10
операційних днів з дня отримання
рахунка для споживачів, які здійснюють
розрахунки через структурний
підрозділ, який розташований в іншому
місті.

Отже, Правила передбачають, що
обов'язок зі сплати рахунку виникає
саме з моменту його отримання
Споживачем.

З редакції відповідача вбачається, що в
частині визначення дат отримання
Споживачем рахунка відповідач
керувався нормативними строками
пересилання поштових відправлень,
встановленими п.4.1 «Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів», затв.Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України №1149
від12.12.2007р., дещо збільшивши їх. Крім
того, відповідач запропонував не
враховувати загальні вихідні дні, в той
час як Нормативами не враховуються
лише вихідні дні об'єктів поштового
зв'язку, які працюють у шестиденному
робочому тижні.

З огляду на викладене суд вважає за
доцільне викласти абзац 2 п.10 Додатку №5
«Порядок розрахунків» в редакції
відповідача, проте у повній
відповідності з п.4.1 «Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів», а саме:

«Для проведення остаточного
розрахунку Споживач не пізніше п'яти
днів з дня закінчення розрахункового
періоду повинен отримати в
розрахунковому відділі за місцем
надання звіту про обсяги спожитої
електроенергії рахунок на оплату
електричної енергії та інших платежів,
що передбачені договором. У разі неявки
Споживача (уповноваженого
представника споживача) для отримання
рахунку Постачальник направляє
рахунок Споживачу рекомендованим
листом на поштову адресу, що вказана в
договорі. У такому разі датою отримання
Споживачем рахунка вважається дата, що
наступна через:

- два дні з дня його відправлення (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) - у межах міста;

- три дні з дня його відправлення (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) - у межах області та
між обласними центрами України;

- п'ять днів з дня його відправлення (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) - між іншими
населеними пунктами різних областей
України».

Судові витрати розподіляються між
сторонами порівну відповідно до абз.3
п.4.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», ст.49
ГПК України.

На підставі викладеного, згідно зі
ст.ст.252, 256-258 Цивільного кодексу
України; ст.ст.179, 181, 184, 187, 275
Господарського кодексу України;
Законом України „Про
електроенергетику" №575/97-ВР від 16.10.1997р.;
Правилами користування електричною
енергією, затв. постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
№28 від 31.07.1996р. та зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 02.08.1996р.
за №417/1442 (зі змінами та доповненнями);
абз.3 п.4.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»;
керуючись ст.ст.22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго", м.Горлівка до
Приватного акціонерного товариства
"Київстар", м.Київ про врегулювання
розбіжностей, що залишились не
врегульованими під час укладення
Договору про постачання електричної
енергії №661 від 02.09.2013р. - задовольнити
частково.

Викласти спірні пункти Договору про
постачання електричної енергії №661 від
02.09.2013р. та Додатку №5 до зазначеного
Договору в наступній редакції:

Пункт 2.2.3 Договору про постачання
електричної енергії №661 від 02.09.2013р.

«Повідомляти Споживача про всі зміни
тарифів на електричну енергію письмово
або через газету «Донбасс.
Региональная массовая газета»
(«Донбасс неделя. Региональная
массовая газета», «Донбасс суббота.
Региональная массовая газета») за п'ять
днів до введення їх у дію».

Додаткове речення п.5.7. Договору про
постачання електричної енергії №661 від
02.09.2013р:

«Оплата додатково заявлених обсягів
споживання електричної енергії
здійснюється Споживачем самостійно
або на підставі рахунку, виданого
Постачальником за письмовим
зверненням Споживача».

Абзац 3 п.9.1 Договору про постачання
електричної енергії №661 від 02.09.2013р:

«Сторони домовилися, що загальний
строк позовної давності до
правовідносин встановлюється - 3 роки,
строк позовної давності для стягнення
неустойки (штрафу, пені) - 1 рік.
Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
припиняється через 6 місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано».

Абзац 3 п.3 Додатку №5 «Порядок
розрахунків» до Договору про
постачання електричної енергії №661 від
02.09.2013р:

«Рахунок для здійснення попередньої
оплати Постачальник надає Споживачу
разом з остаточним рахунком за період,
що на 2 місяці передує періоду, за який
проводиться попередня оплата. У разі
відсутності інформації про рівень
тарифів Постачальник розраховує суму
попередньої оплати за тарифами, що
діють на час надання рахунку».

Абзац 2 п.10 Додатку №5 «Порядок
розрахунків» до Договору про
постачання електричної енергії №661 від
02.09.2013р:

«Для проведення остаточного
розрахунку Споживач не пізніше п'яти
днів з дня закінчення розрахункового
періоду повинен отримати в
розрахунковому відділі за місцем
надання звіту про обсяги спожитої
електроенергії рахунок на оплату
електричної енергії та інших платежів,
що передбачені договором. У разі неявки
Споживача (уповноваженого
представника споживача) для отримання
рахунку Постачальник направляє
рахунок Споживачу рекомендованим
листом на поштову адресу, що вказана в
договорі. У такому разі датою отримання
Споживачем рахунка вважається дата, що
наступна через:

- два дні з дня його відправлення (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) - у межах міста;

- три дні з дня його відправлення (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) - у межах області та
між обласними центрами України;

- п'ять днів з дня його відправлення (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) - між іншими
населеними пунктами різних областей
України».

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Київстар" (03110, м.Київ,
пр.Червонозоряний, 51, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства „ДТЕК Донецькобленерго"
(84601, Донецька область, м.Горлівка,
пр.Леніна, 11; ) 860,25грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 30.01.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 04.02.2014р.

Суддя
О.М.
Шилова

надруковано 3 примірники:

1 - до справи, 2 - сторонам у справі