ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.Справа № 922/5020/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства
"Охоронне агентство "Тайфун-С", м. Харків
до Приватного акціонерного
товариства "Індустріальна
науково-технологічна компанія "Інтек",
м. Харків про стягнення 64383,87 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Голубцов В.А., за довіреністю
від 16.10.2013 року;

відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Охоронне
агентво "Тайфун - С" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Індустріальна науково - технічна
компанія "Інтек" про стягнення 64383,87 грн.
Судові витрати позивач просить суд
покласти на відповідача. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення умов укладеного між
сторонами договору про надання
охоронних послуг від 01.07.2012 року
неналежним чином виконав свої
зобов"язання щодо оплати наданих
позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06 грудня 2013
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 09 січня 2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 09.01.2014 року
представника позивача супровідним
листом (вх. № 291/14) надав документи для
долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09.01.2014 року
розгляд справи було відкладено на
28.01.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 28.01.2014 року від
представника позивача надійшло
правове обґрунтування позовних вимог
(вх. № 2900) разом із документами.

Представник відповідача в судове
засідання 28.01.2014 року не з"явився,
документів, витребуваних судом та
відзиву на позовну заяву, не надав, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить поштове повідомлення,
яке повернулося на адресу суду з
відміткою про отримання.

Присутній в судовому засіданні 27 січня
2014 року представник позивача підтримав
позовні вимоги та вважає за можливе
розглянути справу по суті в даному
судовому засіданні без участі
представника відповідача, пояснив, що
ним надані всі документи, які необхідні
для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09 січня 2014 року
сторони попереджені про розгляд справи
за наявними в ній матеріалами у разі
неявки представників сторін у судове
засідання та ненадання витребуваних
судом документів. Враховуючи це,
враховуючи також достатність часу,
наданого сторонам для підготовки до
судового засідання та підготовки
витребуваних судом документів,
приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п.4
ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та
ст. 33 ГПК України, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
йому повноважень сторонам створені усі
належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

01.07.2012 року між Приватним підприємством
"Охоронне агенство "Тайфун - С" (позивач)
та Закритим акціонерними товариством
"Індустріальна науково - технологічна
компанія "Інтек" (на даний час Публічне
акціонерне товариство "Індустріальна
науково - технологічна компанія "Інтек",
відповідач) було укладено договір про
надання охоронних послуг, у
відповідності до умов якого відповідач
передає, а позивач приймає під охорону
об"єкт, що знаходиться за адресою: 61038, м.
Харків, вулиця Жовтневої революції, 167
А-2.

Відповідно до п. 3.1 договору на позивача
покладається обов"язок прийняти об"єкт
під охорону і нести патрульно - постову
службу відповідно до дислокації.

Відповідно до п. 7.1 договору сума
договору на дату його укладання
складає 9516,00 грн. за місяць.

Відповідно до п. 7.2 договору оплата
здійснюється в безготівковому порядку
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок позивача з
попереднім наданням позивачем рахунка
для здійснення оплати.

Відповідно до п. 7.3 договору факт
надання відповідачу охоронних послуг
підтверджується актом виконаних робіт,
який складається та затверджується
представником відповідача та позивача,
які підписали даний договір.

Відповідно до п. 7.4 договору оплата
здійснюється в триденний термін з дня
отримання акта.

Відповідно до п. 9.1 договору він набирає
чинності з 01 липня 2012 року і діє до 31
липня 2013 року.

01.07.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено додаткову
угоду № 1 до договору про надання
охоронних послуг від 01.07.2012 року, якою
було змінено п. 9.1 договору, виклавши
його в наступній редакції: "Договір
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 01 липня
2014 року".

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Отже, за юридичною природою вказаний
договір є договором про надання послуг.

На виконання умов вищезазначеного
договору, позивачем було надано
відповідачу охоронні послуги на
загальну суму 142740,00 грн., що
підтверджується актами здачі -
приймання робіт: № ОУ-0000037 від 31.07.2012
року на суму 9516,00 грн.; № ОУ-0000044 від
31.08.2012 року на суму 9516,00 грн.; № ОУ-0000050
від 30.09.2012 року на суму 9516,00 грн.; №
ОУ-0000056 від 31.10.2012 року на суму 9516,00 грн.;
№ ОУ-0000062 від 30.11.2012 року на суму 9516,00
грн.; № ОУ-0000069 від 31.12.2012 року на суму
9516,00 грн.; № ОУ-0000003 від 30.01.2013 року на
суму 9516,00 грн.; № ОУ-0000011 від 28.02.2013 року
на суму 9516,00 грн.; № ОУ-0000020 від 31.03.2013
року на суму 9516,00 грн.; № ОУ-0000034 від
30.04.2013 року на суму 9516,00 грн.; № ОУ-0000042
від 31.05.2013 року на суму 9516,00 грн.; №
ОУ-0000048 від 30.06.2013 року на суму 9516,00 грн.;
№ ОУ-0000058 від 31.07.2013 року на суму 9516,00
грн.; № ОУ-0000067 від 31.08.2013 року на суму
9516,00 грн.; № ОУ-0000081 від 30.09.2013 року на
суму 9516,00 грн. (а.с. 13-27), в яких зазначена
підстава договір від 01.07.2012 року.

Вищезазначені акти здачі - приймання
робіт підписані обома сторонами та
скріплені печатками.

Відповідач в порушення п.7.4. договору
свої зобов'язання належним чином не
виконав, а здійснив лише часткову
оплату в сумі 82064,00 грн., що
підтверджується виписками з особового
рахунку позивача: від 14.09.2012 року на
суму 19032,00 грн.; від 11.10.2012 року на суму
9516,00 грн.; від 09.11.2012 року на суму 9516,00
грн.; від 03.01.2013 року на суму 4000,00 грн.;
від 19.04.2013 року на суму 10000,00 грн.; від
13.05.2013 року на суму 10000,00 грн.; від 16.07.2013
року на суму 20000,00 грн.

Крім того, заборгованість відповідача
підтверджується актом звірки (а.с.28)
взаємних розрахунків станом на 01.10.2013
року, який підписаний обома сторонами
та скріплений печатками.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань, у нього
виникла заборгованість в сумі 60676,00 грн.
(основна заборгованість), що й стало
підставою для звернення позивача до
суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту надання
охоронних послуг згідно
вищеперелічених актів здачі -
приймання робіт та недоведеність з
боку відповідача факту повного
розрахунку з позивачем за надані
послуги за цими актами, суд визнає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі
60676,00 грн. обґрунтованими, правомірними,
доведеними матеріалами справи, не
спростованими відповідачем та такими,
що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача,
нарахованих позивачем 3707,87 грн. пені,
суд зазначає наступне.

Пунктом 7.5. договору передбачено, що у
випадку несвоєчасної сплати
відповідачем вартості послуг позивача
згідно договору, відповідач
зобов"заний сплатити позивачу пеню у
розмірі 0,03% від простроченої суми
оплати за кожен день прострочення
платежу.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з
наслідків порушення зобов'язань є
сплата неустойки, розмір якої
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем
обґрунтовано нараховано відповідачу
пеню на суму заборгованості у розмірі
3707,87 грн., розрахунок пені перевірено
судом з урахуванням вимог діючого
законодавства.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 901 Цивільного
кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Індустріальна науково -
технологічна компанія "Інтек" (61068, м.
Харків, проспект Московський, буд. 96-А,
кв. 15, п/р 7100 в АО "Укрсіббанк" м.
Харків, МФО 351005, ) на
користь Приватного підприємства
"Охоронне агенство "Тайфун - С" (61123, м.
Харків, вул. Гвардійців Широнінців, б.
42-Б, к. 9, п/р 0001 у відділенні № 329 АТ
"Імексбанк" м. Харків, МФО 328384, ) 60676,00 грн. суми основної
заборгованості, 3707,87 грн. суми пені та
1720,50 грн. витрат зі сплати судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 30.01.2014 р.

Суддя Добреля Н.С.

922/5020/13