КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Справа№ 910/16551/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Погас О.А.,

від відповідача -не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Пан-Таксі» б/н від
25.11.2013

на рішення господарського суду міста
Києва від 28.10.2013

у справі №910/16551/13

за позовом Національної телекомпанії
України, м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Пан-Таксі», м. Київ

про стягнення 62 500грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 30.10.2013 (суддя Трофименко Т.Ю.)
задоволено позов Національної
телекомпанії України та стягнуто з ТОВ
"Пан-Таксі" 62500грн. заборгованості за
надані позивачем послуги по розміщенню
реклами згідно укладеного сторонами
договору №779-24 від 01.06.2009. Суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, оскільки відповідачем не
оплачено надані позивачем послуги.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач просив його скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт вважає, що судом не досліджено
належним чином доказів фактичного
надання послуг позивачем
відповідачеві, а взято до уваги лише
документальне оформлення результатів
надання послуг (акт прийому-передачі
послуг).

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про час і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлений
належними чином (в справі наявне
повідомлення про вручення поштового
відправлення).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представника відповідача не
перешкоджає розгляду скарги, а тому
постанова приймається за наявними в
справі матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього
представника позивача, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

01.06.2009 року між Національною
телекомпанією України - позивач
(виконавець) та ТОВ "Пан-Таксі" -
відповідач (замовник) укладено договір
про надання послуг по розміщенню
реклами №779-24, відповідно до умов якого
позивач за замовленням відповідача
надає йому послуги по розміщенню
реклами на телеканалі.

Згідно п. 2.1.2. договору відповідач
зобов'язався здійснювати оплату послуг
відповідно до умов розділу 4 цього
договору.

Відповідно до п. 2.1.3 договору
відповідач зобов'язався підписувати та
скріпляти печаткою акти, отримані від
позивача та повертати позивачу один
підписаний примірник акту протягом 7
робочих днів з дня отримання
відповідних актів від позивача.

Пунктом 2.1.4. договору передбачено, що у
випадку наявності підстав для відмови
у підписанні актів, відповідач
зобов'язався в той же строк направляти
позивачу рекомендованим листом та
факсом письмові обґрунтовані
пояснення про причини такої відмови.

Згідно п. 4.3. договору оплата послуг
здійснюється відповідачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача на підставі
рахунків що їх виставляє позивач, але в
будь-якому випадку оплата має бути
здійснена відповідачем до 31.08.2009 року.
Оплата може здійснюватись частинами.

Відповідно до п. 4.5. договору, остаточна
оплата послуг у розмірі, визначеному
актом, здійснюється відповідачем не
пізніше 15 днів з днів дати підписання
відповідно акту.

Судом встановлено, що рішенням
господарського суду міста Києва від
09.12.2010 р. у справі № 9/435 стягнуто з
відповідача заборгованість за надані
позивачем послуги по актам
прийому-передачі послуг від 31.12.2009 р. на
суму 62500грн., від 30.09.2009 р. на суму 62500грн.
та від 31.03.2010 р. на суму 62500грн.

Неоплаченим залишився акт
прийому-передачі послуг від 23.08.2010 р. на
суму 62500грн. За таких обставин, позивач
просить суд стягнути заборгованість
саме за актом прийому-передачі послуг
від 23.08.2010 р. до договору.

Доказів оплати послуг по розміщенню
реклами за актом прийому-передачі
послуг від 23.08.2010 р. до договору, наданих
позивачем відповідачу, останнім не
надано.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
визначає, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Вищевказаний акт прийому-передачі
послуг від 23.08.2010 р. підписано
уповноваженими представниками сторін
та скріплено печатками останніх, у
зв'язку з чим приймається судом як
належний доказ, що підтверджує
виконання позивачем договірних
зобов'язань.

Так, умовами договору визначено строк
виконання зобов'язання в частині
оплати за договором, а саме: пунктом 4.5.
договору встановлено, що остаточна
оплата послуг у розмірі, визначеному
актом, здійснюється відповідачем не
пізніше 15 днів з днів дати підписання
відповідно акту. Проте, відповідач
неоплатив виконані позивачем роботи по
вказаному акту.

За викладених обставин апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 62500грн.
заборгованості за надані позивачем
послуги.

В поданій скарзі відповідач зазначає,
що судом не досліджено належним чином
доказів фактичного надання послуг
позивачем відповідачеві, а взято до
уваги лише документальне оформлення
результатів надання послуг (акт
прийому-передачі послуг). Проте, такі
заперечення апелянта є безпідставними,
оскільки підписання акту
прийому-передачі послуг свідчить про
прийняття послуг від позивача. При
цьому, в самому акті (п. 3) зазначено, що
підписанням цього акту замовник
підтверджує відповідність послуг
умовам договору та відсутність
претензій до виконавця. Крім того,
відповідно до умов п. 2.1.4. договору, у
випадку наявності підстав відповідач
міг відмовитись від підписання акту та
направити позивачу обґрунтовані
пояснення про причини такої відмови.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги. Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на фактичних обставинах та
матеріалах справи, прийняте відповідно
до норм чинного законодавства, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 у справі №910/16551/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Пан-Таксі»- без
задоволення.

2. Справу № 910/16551/13 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко