м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22148/13 12.02.14

За позовомЗапорізького обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності в особі Виконавчої
дирекції доТовариства з обмеженою
відповідальністю
«Київоблбуд»проРозірвання договору та
стягнення 10 775 343,40 грн.

Головуючий суддя: Куркотова Є. Б.

Судді:
Васильченко Т.В.

Дупляк
О.М.

Представники сторін:

від позивача:Лисенко Н.В.від
відповідача:Гаврилюк М.Д., Кравчик І.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передано позовні вимоги Запорізького
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
Виконавчої дирекції до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київоблбуд» про стягнення 10 775 343,40
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
сторонами у справі був укладений
Договір підряду на капітальне
будівництво від 27.08.2007 №1-08-07, за умовами
якого відповідач був зобов'язаний
виконати будівельно-монтажні роботи на
об'єкті "Адміністративна будівля
Запорізького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності по
вул. Заводській/ ім. Зої
Космодемянської в м. Запоріжжя".

Позивач також зазначає, що згідно умов
п. 3 Додаткової угоди № 2 до Договору
підряду роботи на будівництві
починаються з 25 серпня 2011 року, а
закінчення всіх етапів робіт
передбачено на 20 грудня 2011 року.

Проте станом на жовтень 2013 року
відповідач роботи на будівництві так і
не розпочав, у зв'язку з чим 02.10.2013
позивачем на адресу відповідача було
направлено повідомлення про
розірвання договору підряду від 27.08.2007
р.

Посилаючись на вищевказані обставини,
позивач просить суд стягнути з
відповідача на підставі п.71 договору
залишки коштів, які були недоосвоєні у
сумі 9 795 766,73 грн., а також штраф у
розмірі 10% недоосвоєних коштів на суму
979 576,67 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 20.11.2013 порушено провадження у
справі № 910/22148/13, розгляд справи
призначено на 11.12.2013.

04.12.2013 через канцелярію суду від
позивача надійшла заява про зміну
позовних вимог, за змістом якої позивач
просить суд розірвати Договір підряду
на капітальне будівництво від 27.08.2007
№1-08-07, а також стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київоблбуд» на користь Запорізького
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
Виконавчої дирекції залишки коштів,
які були недоосвоєні у сумі 9 795 766,73 грн.
та штраф у розмірі 10% від суми
недоосвоєних коштів у сумі 979 576,67 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 11.12.2013 заяву позивача про зміну
позовних вимог було прийнято до
розгляду, у зв'язку з чим предметом
розгляду у даній справі є вимоги
позивача про розірвання договору
підряду від 27.08.2007, а також вимоги про
стягнення 10 775 343,40 грн. Розгляд справи
відкладено на 27.12.2013.

В судовому засіданні представником
відповідача подано відзив на позовну
заяву, в якому відповідач в задоволенні
позову просить відмовити повністю,
вказує на невиконання позивачем своїх
зобов'язань за договором в частині
надання скоригованої
проектно-кошторисної документації на
додаткової роботи, а також на
неукладеність Додаткової угоди №2 до
договору підряду.

У судовому засіданні 27.12.2013 оголошено
перерву до 22.01.2014.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 було призначено колегіальний
розгляд справи №910/22148/13 у складі трьох
суддів.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду м. Києва від 22.01.2014
справу №910/22148/13 передано на розгляд
колегії суддів у складі: Куркотова Є.Б.
(головуюча), Бондарчук В.В., Васильченко
Т.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.01.2014 справу №910/22148/13 прийнято до
провадження колегією суддів у складі:
Куркотова Є.Б. (головуюча), Бондарчук
В.В., Васильченко Т.В., розгляд справи
призначено на 12.02.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду м. Києва від 12.02.2014
справу №910/22148/13 передано на розгляд
колегії у складі: Куркотова Є.Б.
(головуюча), Васильченко Т.В., Дупляк О.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 12.02.2014 справу №910/22148/13 прийнято до
провадження вказаною колегією суддів,
розгляд справи призначено на 12.02.2014.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити їх
повністю.

В судове засідання представник
відповідача з'явився, в задоволенні
позову просив відмовити повністю з
викладених у відзиві підстав.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі проведеного тендеру на
будівництво адміністративного будинку
на перехресті вулиць Зої
Космодем'янської та Заводської в м.
Запоріжжя 27.08.2007 р. між Запорізьким
обласним відділенням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (замовником) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Київоблбуд"
(генеральним підрядником) укладено
Договір підряду на капітальне
будівництво № 1-08-07 (далі - Договір),
відповідно до пункту 1 якого замовник
доручає, а генеральний підрядник
забезпечує відповідно до проектної
документації та умов цього Договору
виконання будівельних, монтажних
пусконалагоджувальних робіт,
придбання і монтаж обладнання, інших
робіт, пов'язаних з будівництвом
адміністративного приміщення, яке
належить замовнику, що розташоване за
адресою: перетин вулиць Зої
Космодем'янської та Заводської в м.
Запоріжжя.

Пунктом 4 договору сторони узгодили, що
генеральний підрядник має розпочати
виконання робіт протягом не більше ніж
30 календарних днів з дня підписання
даного Договору, передачі замовником
проектної документації та надання
будівельного майданчику фронту робіт.

Відповідно до п. 5 договору початок і
закінчення робіт визначається
календарним графіком виконання робіт,
який є невід'ємною частиною цього
Договору - додаток № 1.

Згідно з п. 9 договору тверда ціна робіт
визначена на підставі результатів
торгів, згідно з рішенням тендерного
комітету (протокол № 01/04 від 01.08.2007 р.),
кошторисом і складає 26 480,014 тис. грн., у
тому числі ПДВ 4 414,336 тис. грн.

Як передбачено п. 41 Договору, замовник
зобов'язаний забезпечити безперервне і
своєчасне фінансування будівництва
об'єкта, розрахунки з генеральним
підрядником за виконані роботи та
витрачені матеріали відповідно до
плану фінансування будівництва -
додаток № 2 до Договору, цим додатком
обсяг фінансування підрядних робіт
встановлений поквартально.

Пунктом 51 договору встановлено, що
приймання-передача закінчених робіт
буде здійснюватися відповідно до
Загальних умов укладення та виконання
договорів підряду в капітальному
будівництві, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р.
№ 668 та інших нормативних актів, які
регламентують приймання закінчених
об'єктів в експлуатацію.

З додатку № 1 до Договору вбачається, що
будівельні роботи мали розпочатися в
третьому кварталі 2007 року, а
закінчитися - в четвертому кварталі 2008
року, т.т. не пізніше 31.12.2008 р.

Відповідно до акту приймання-передачі
будівельного майданчика будівництва
адміністративного приміщення
замовника від 26.09.2007 р., замовник
передав, а генеральний підрядник
прийняв будівельний майданчик для
здійснення будівництва (фронт робіт), а
також у повному обсязі
проектно-кошторисну документацію.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі платіжних доручень позивачем
проавансовано відповідачу
будівельно-монтажні роботи на суму 26 272
570,14 грн., з яких 12 693 000,00 грн. кошти
сплачені в 2007 році, а 13 579 570,00 грн. кошти
сплачені в 2008 році.

Як свідчать матеріали справи, сторони
протягом жовтня 2007 року - січня 2009 року
підписували щомісяця акти приймання
виконаних за Договором робіт, останній
з них підписаний між сторонами в січні
2009 року.

Таким чином відповідачем було
виконано, а позивачем прийнято робіт на
загальну суму 16 467 803,27 грн., що
підтверджено двосторонніми актами
прийому виконаних підрядних робіт.

Разом з цим, рішенням Господарського
суду м. Києва у справі № 17/193 за позовом
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності в
особі виконавчої дирекції
Запорізького обласного відділення до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київоблбуд" про
стягнення 1177791,10 грн. пені та 723205,06 грн.
штрафу за прострочення строку
виконання робіт за Договором підряду
на капітальне будівництво від 27.08.2007 р.
№ 1-08-07/20 та рішенням Господарського
суду Запорізької області у справі №
24/125/10 за позовом Запорізького
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
Виконавчої дирекції до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Київоблбуд" про стягнення 10331500,90 грн. в
рахунок повернення попередньої оплати
за Договором підряду на капітальне
будівництво від 27.08.2007 р. № 1-08-07/20, які
набрали законної сили, встановлено, що:

- станом на кінець січня 2009 року весь
обсяг робіт, передбачених Договором,
генеральним підрядником виконано не
було, на підставі чого відповідач
звернувся до замовника з листом №
01/02-58/2 від 14.03.2008 р., в якому просив
внести зміни до Договору, у зв'язку зі
зміною строків виконання окремих
етапів робіт;

- протоколом № 7 засідання тендерного
комітету Запорізького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 26.03.2008 р., за
результатами розгляду якого було
вирішено внести зміни до календарного
графіку виконання будівельних робіт,
згідно з новим календарним графіком
підрядні роботи мали бути завершені в
третьому кварталі 2009 року.

- в акті від 05.09.2008 року щодо додаткових
будівельно-монтажних робіт на
будівництві адміністративної будівлі
позивача сторони договору підряду
встановили, що проектно-кошторисна
документація потребує змін щодо
проведення додаткових робіт по
влаштуванню пальових фундаментів;

- відповідач листом №01/02-116/2 від 28.05.2008 р.
повідомив позивача про необхідність
наданя проектно-кошторисної
документації по окремих видах робіт,
без яких не має змоги пред'явити до
здачі будівлю та забезпечити введення
її в експлуатацію;

- позивач листом №01-1407 від 13.06.2008
р.визнав за необхідне виконання
додаткових робіт, передбачених в листі
генпідрядника №01/02-116/2 від 28.05.2008р., тим
самим визнавши необхідність внесення
змін до проектно-кошторисної
джокументації з метою забезпечення
прийняття об'єкту в експлуатацію;

- 26.07.2008 р. сторони звернулись до ДП
"Укрдержбудекспертиза" зі спільним
клопотанням про про проведення
експертизи проектно-кошторисної
докуметації, експертним висновком ДП
"Укрдержбудекспертиза" від 08.12.2008 р.
№128а рекомендовано до
перезатвердження в установленому
порядку відкориговану кошторисну
вартість проекту "Адміністративна
будівля Запорізького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності по вул.Заводській/Зої
Космодем'янської в в М.Запоріжжя у
поточних цінах станом на 02.12.2008 р. в сумі
37961,668 тис. грн.з урахуванням ПДВ, т.т. за
цим висновком кошторисна вартість
будівництва збільщилась більш, ніж на
15%;

- сторонами складено акт звірки
розрахунків за Договором, відповідно
до якого станом на 01.01.2009 р. сума залишку
невикористаних коштів, що були
перераховані замовником генпідряднику
за Договором в якості авансу склала 10 662
056,03 грн.

- 27.01.2009 р. представниками сторін
складено акт, в якому зафіксовано, що
будівельні роботи на об'єкті
"Адміністративна будівля Запорізького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності по вул.
Заводській/ ім. Зої Космодемянської в м.
Запоріжжя" припинилися з 21.01.2009 р. з
причин відключення об'єкту будівництва
від електричної мережі через несплату
ТОВ "Київоблбуд" за електроенергію та з
причин заборгованості ТОВ "Київоблбуд"
перед субпідрядниками.

- судовими інстанціями у справі № 17/193,
зокрема, встановлено, що генеральний
підрядник (відповідач) допустив
прострочення зобов'язання за Договором
через несвоєчасне виконання
замовником (позивачем) покладеного на
нього обов'язку щодо забезпечення
генерального підрядника затвердженою
в установленому порядку проектно
кошторисною документацією;
відсутність такої зміненої проектно
кошторисної документації, що
передбачала б додаткові погоджені
роботи, в силу положень статті 877 ЦК
України, була перешкодою для
своєчасного (у встановлені Договором
строки) виконання генеральним
підрядником будівельних робіт;
генеральний підрядник правомірно
зупинив виконання робіт на будівництві
спірного об'єкту.

З матеріалів справи вбачається, що
09.12.2009 р. між сторонами укладена
Додаткова угода № 1 до Договору, якою
узгоджена нова договірна ціна на
будівництво у сумі 32 572 427,00 грн.,
календарний графік робіт на
будівництві об'єкта у 2009-2010 р.р., план
фінансування на 2009-2010 р.р.

Судовими інстанціями у справі № 24/125/10
встановлено, що позивач не надав
відповідачу проектну та дозвільну
документацію для виконання робіт,
передбачених вищевказаною Додатковою
угодою № 1 до Договору, а тому відсутня
вина відповідача у порушенні строку
виконання зобов'язання за Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, підчас розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги у
даній справі, позивач у позові
посилався, зокрема, на на ту обставину,
що відповідачем на порушення п.33
укладеного сторонами Договору підряду
на капітальне будівництво від 27 серпня
2007 року №1-08-07 та абз.18 п.31 Загальних
умов укладення та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 01.08.2005 року №668 з
22 січня 2009 року зупинено роботи на
будівництві адміністративного будинку
на перехресті вулиць Зої Космодем'
янської та Заводської в м. Запоріжжя.

Проте, згідно тверджень позивача,
жодних підстав для зупинення
будівництва в січні 2009 року відповідач
не мав.

Позивач також зазначає, що 09.12.2009 р.
сторони уклали додаткову угоду №1 до
Договору підряду, в якій визначили
новий графік виконання робіт та план
фінансування на грудень 2009 року та на
І-ІІІ квартали 2010 року, але роботи на
будівництві розпочаті не були.

Також позивач посилається на ту
обставину, що в липні 2011 року сторонами
була укладена Додаткова угода №2 до
Договору підряду, відповідно до умов
якої відновлення робіт на будівництві
починається з 25 серпня 2011 року, а
закінчення всіх етапів робіт 20 грудня
2011 року.

Пунктом 14 Додаткової угоди № 2, змінено
абз. 1 п. 60 Договору на нову редакцію, в
якій йдеться про зобов'язання
генерального підрядника у разі
невиконання робіт у терміни,
передбачені календарним графіком та
планом фінансування будівництва у
2011-2012 роках і не освоєння коштів зі
своєї вини, не пізніше ніж через 15
календарних днів після закінчення
кварталу, на який було передбачене
фінансування, нарахувати самостійно
майнові санкції у вигляді 3 % річних від
невиконаного об'єму робіт та індекс
інфляції за весь час затримки і
перерахувати їх замовнику, а у разі
необґрунтованого зупинення
(невиконання) робіт взагалі),
генеральний підрядник зобов'язаний
протягом 7 календарних днів після
зупинення робіт повернути замовнику
недоосвоєні кошти та сплатити штраф у
розмірі 10 % від недоосвоєних коштів.

Згідно з п. 15 Додаткової угоди № 2, п. 65
Договору доповнено абз. 3, 4, а саме
додатковими підставами для розірвання
Договору замовником (якщо генеральний
підрядник за своєї вини не розпочав
виконання робіт протягом 15 календарних
днів з дня, коли він повинен згідно з
Договором розпочати їх виконання; за
своєї вини допустив відставання темпів
виконання робіт від передбачених
графіком більш, ніж на 15 календарних
днів).

Таким чином позивач вважає, що на
момент підписання сторонами
Додаткової угоди №2 до Договору
підряду сторони досягли згоди з усіх
умов договору та вирішили всі спірні
питання, які виникли до липня 2011 року.

Проте, станом на жовтень 2013 року
відповідач так і не відновив
будівельно- монтажні роботи на об'єкті
будівництва, у зв'язку з чим Позивач з
посиланням на п.65 Договору підряду,
вважаючи, що йому належить право на
дострокове розірвання Договору
підряду в односторонньому порядку,
02.10.2013 надіслав на адресу відповідача
повідомлення №07-35-2954 про розірвання
договору підряду від 27.08.2007 р. № 1-08-07/20,
яке отримане відповідачем 07.10.2013, та
зазначив, що вказаний договір підряду є
розірваним з моменту отримання
відповідачем повідомлення, 07 жовтня 2013
року.

Посилаючись на вищевказані обставини,
позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь
недоосвоєні кошти в сумі 9 795 766,73 грн. та
суму штрафу в розмірі 10% від суми
недоосвоєних коштів, що становить 979
576,67 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, господарський суд
вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Договір є договором підряду, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов, якщо інше не
встановлено договором або законом не
допускається.

Відповідно до ст. 318 Господарського
кодексу України, за договором підряду
на капітальне будівництво одна сторона
(підрядник) зобов'язується своїми
силами і засобами на замовлення другої
сторони (замовника) побудувати і здати
замовникові у встановлений строк
визначений договором об'єкт відповідно
до проектно-кошторисної документації
або виконати зумовлені договором
будівельні та інші роботи, а замовник
зобов'язується передати підряднику
затверджену проектно-кошторисну
документацію, надати йому будівельний
майданчик, прийняти закінчені
будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Статтею 837 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 877
Цивільного кодексу України, підрядник
зобов'язаний здійснювати будівництво
та пов'язані з ним будівельні роботи
відповідно до проектної документації,
що визначає обсяг і зміст робіт та інші
вимоги, які ставляться до робіт та до
кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов'язаний виконати всі
роботи, визначені у проектній
документації та в кошторисі
(проектно-кошторисній документації),
якщо інше не встановлено договором
будівельного підряду.

Таким чином з положень ст. 381
Господарського кодексу України, ст. 875
Цивільного кодексу України, пункту 4
Договору, вбачається, що обов'язок по
забезпеченню підрядника
проектно-кошторисною документацією
покладається на Замовника.

Таким чином, оскільки договір
будівельного підряду відноситься до
двосторонніх правочинів, то права та
обов'язки за ним набувають кожна з
сторін договору.

Згідно частин 1, 2 статті 538 Цивільного
кодексу України, виконання свого
обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене
виконанням другою стороною свого
обов'язку, є зустрічним виконанням
зобов'язання; при зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту.

Частинами 1, 2 ст. 613 Цивільного кодексу
України встановлено, що кредитор
вважається таким, що, прострочив, якщо
він відмовився прийняти належне
виконання, запропоноване боржником,
або не вчинив дій, що встановлені
договором, актами цивільного
законодавства чи випливають із суті
зобов'язання або звичаїв ділового
обороту, до вчинення яких боржник не
міг виконати свого обов'язку; якщо
кредитор не вчинив дії, до вчинення
яких боржник не міг виконати свій
обов'язок, виконання зобов'язання може
бути відстрочене на час прострочення
кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного
кодексу України, особа є невинуватою,
якщо доведе, що вжила всіх залежних від
неї заходів щодо належного виконання
зобов'язання.

Як зазначає позивач, у січні 2013 року
відповідачеві була передана проектна
документація на додаткові роботи
згідно листа від 31.01.2013 та акту
приймання-передачі.

Проте, з наявного в матеріалах справи
акту приймання-передачі проектів на
додаткові роботи від 04.02.2013 вбачається,
що відповідно до п.10 Догору підряду та
п.24 і 27 Загальних умов позивач не надав
скоригованої проектно-кошторисної
документації на додаткові роботи, а
надані проекти на додаткові роботи на
частину робіт (п.3 - п.9 акту) взагалі не
містять кошторисів, а на роботи, на які
наявні кошториси, надані кошториси
слід перерахувати в ціни 2012 року.

Позивачем, починаючи з 2009 року не
узгоджено внутрішньо-будівельний
титул будови та титул будівлі (об'єкту),
будівництво якого розпочато у 2007 році,
що є порушенням п. 83- 87 Загальних умов,
відповідно до яких фінансування робіт
(будівництва об'єкта) проводиться за
планом, який складається замовником,
узгоджується з інвестором (головним
розпорядником бюджетних коштів) та
підрядником і є невід'ємною частиною
договору підряду.

При цьому, суд не приймає до уваги
наданий позивачем висновок Приватного
Підприємства «Архітектурна майстерня
«М. Керобян», оскільки такий висновок
наданий приватною установою на
замовлення зацікавленої особи -
позивача, та не є експертним висновком
в розумінні ст.42 ГПК України, а тому не є
належним доказом у справі на
підтвердження відповідності та
достатності наданої згідно акту від
04.02.2013 проектно-кошторисної
документації для відновлення і
завершення будівництва за основним
договором.

Крім того, суд відзначає, що передача
проектів на додаткові роботи відбулась
лише 04.02.2013, в той час як згідно умов
Додаткової угоди №2 закінчення всіх
етапів робіт мало відбутися 20 грудня 2011
року. Отже, наслідком такого
прострочення позивача мало бути
внесення відповідних змін щодо строків
закінчення всіх етапів робіт за
договором.

Заперечуючи невиконання умов договору,
позивач зазначав, що умовами договору
підряду не передбачено надання титулу
будови та внутрішньо будівельного
титулу, а фінансування будівництва
здійснюється відповідно до плану
фінансування (п.41 договору). Крім того,
позивач, посилаючись на умови
Додаткової угоди №2, зазначав про те, що
відповідачеві перш за все необхідно
було виконати роботи на залишок
недоосвоєних коштів в сумі 9 795 766,73 грн.,
а титулом будови на 2007-200 рік ці кошти
були затверджені та включені у план
фінансування на 2007-2008 рік.

Відповідно до абз.14 п.5 Загальних умов
передбачено, що при укладенні Договору
підряду істотними умовами є, зокрема,
джерела і порядок фінансування робіт
(будівництва об'єкта).

Відповідно до п.83 Загальних умов план
фінансування будівництва складається
на підставі титулу будови (об'єкта),
проекту організації будівництва з
урахуванням календарних графіків
виконання робіт і порядку проведення
розрахунків за виконані роботи.

Відповідно до п.85 Загальних умов якщо
замовник у визначені договором підряду
строки не передасть підряднику на
погодження план фінансування
будівництва на поточний рік, підрядник
має право не розпочинати роботи, а на
перехідних будовах - припинити їх
виконання, і в разі невжиття замовником
необхідних заходів вимагати
розірвання договору підряду.

Тобто титул будови, підписаний
Замовником і Розпорядником коштів
додається до Договору підряду (або
Додаткової угоди) до його укладення.

При цьому план фінансування, який є
Додатком №2 до Додаткової угоди №2,
відповідно до п.83 Загальних умов,
погоджується з інвестором
розпорядником коштів, а таке
погодження здійснюється на підставі
титулу будови.

План фінансування на 2011-2012 передбачав
при відновленні робіт з будівництва
додаткове вкладення замовником коштів
у сумі 6 299,857 тис.грн.

Проте такий титул будови на час
розгляду справи позивачем відповідачу
не наданий, додаткове виділення коштів
у сумі 6 299,857 тис.грн. не підтверджено
розпорядником коштів на підставі
відповідних титулів, які так і не були
оформлені як додатки №4 та №5 до
Додаткової угоди №2

Таким чином, наявний план фінансування
є нікчемним, тобто таким, що складений
без відповідної правової підстави з
вини замовника.

При цьому суд відзначає, що сума коштів
у розмірі 6 299,857 тис.грн. не є вартістю
додаткових робіт, а є збільшенням
вартості робіт, що входили у договірну
ціну і таке збільшення підтверджено
відповідною державною експертизою, а
тому її виділення потребує узгодження
розподільника коштів.

Доводи позивача щодо того, що оскільки
органи Фонду соціального страхування
не фінансуються з бюджету і не належать
до державного сектору економіки, про що
зазначено у Постанові ВГСУ від 02.11.2010
року по справі №17/193, необхідність в
складанні та підписанні титулу будови
(об'єкта) та внутрішньобудівельного
титулу на відновлення робіт
будівництва відсутня, є
необґрунтованими, оскільки при
укладенні Договору підряду сторони
посилались на чинне законодавство у
сфері господарювання, постанову
Кабінету Міністрів України №668 від
01.08.2005 року, інші нормативні акти, що
регулюють відносини у сфері
капітального будівництва.

Зокрема, пунктом 2 загальної частини
Загальних умов встановлено, що
Загальні умови є обов'язковими для
врахування під час укладення та
виконання договорів підряду в
капітальному будівництві (далі -
договір підряду) незалежно від джерел
фінансування робіт, а також форми
власності замовника та підрядника
(субпідрядників).

Отже, відповідач допустив прострочення
зобов'язання за Договором через
несвоєчасне виконання позивачем, як
замовником, покладеного на нього
обов'язку щодо забезпечення
відповідача, як генерального
підрядника, скоригованою
проектно-кошторисною документацією на
додаткові роботи; відсутність такої
проектно-кошторисної документації, в
силу положень статті 877 ЦК України, є
перешкодою для своєчасного (у
встановлені Договором строки)
виконання генеральним підрядником
будівельних робіт; генеральний
підрядник правомірно станом на жовтень
2013 року не відновив роботи на
будівництві, а тому позивачем не
доведено протиправність дії чи
бездіяльності відповідача в порушенні
договірного зобов'язання.

Що стосується Додаткової угоди №2 до
Договору підряду, то суд відзначає
наступне.

Відповідно до вимог статті 181
Господарського кодексу України проект
договору може бути запропонований
будь-якою з сторін. У разі якщо проект
договору викладено як єдиний документ,
він надається другій стороні у двох
примірниках. Сторона, яка одержала
проект договору, у разі згоди з його
умовами оформляє договір відповідно до
вимог частини першої цієї статті і
повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь
на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору. За наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором. Сторона, яка одержала
протокол розбіжностей до договору,
зобов'язана протягом двадцяти днів
розглянути його, в цей же строк вжити
заходів для врегулювання розбіжностей
з другою стороною та включити до
договору всі прийняті пропозиції, а ті
розбіжності, що залишились
неврегульованими, передати в цей же
строк до суду, якщо на це є згода другої
сторони. У разі досягнення сторонами
згоди щодо всіх або окремих умов,
зазначених у протоколі розбіжностей,
така згода повинна бути підтверджена у
письмовій формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо). Якщо сторона,
яка одержала протокол розбіжностей
щодо умов договору, заснованого на
державному замовленні або такого,
укладення якого є обов'язковим для
сторін на підставі закону, або сторона -
виконавець за договором, що в
установленому порядку визнаний
монополістом на певному ринку товарів
(робіт, послуг), яка одержала протокол
розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими. У разі
якщо сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору,
такий договір вважається неукладеним
(таким, що не відбувся).

Як вбачається з наданого в матеріали
справи тексту Додаткової угоди №2, вона
підписана позивачем з протоколом
розбіжностей.

Однак, з наявного в матеріалах справи
протоколу розбіжностей до додаткової
угоди №2 (в редакції позивача),
вбачається, що протокол розбіжностей
відповідачем підписано не було, а отже
сторонами не досягнуто згоди щодо умов
цієї додаткової угоди.

Оскільки вказана Додаткова угода №2 як
і договір підряду не є договором,
заснованим на державному замовленні,
укладення цього договору не є
обов'язковим для сторін на підставі
закону, а відповідач не визнаний
монополістом на певному ринку товарів,
суд приходить до висновку про те, що
Додаткова угода №2 до Договору підряду
не може вважатись укладеною.

Щодо твердження позивача про те, що
відповідач жодного разу не висловив
своїх заперечень з приводу дійсності
даної додаткової угоди та проводив
листування з питань її виконання, а
також підписав акт приймання-передачі
проектів на додаткові роботи, то суд
відзначає, що наступне схвалення
правочину та вчинення конклюдентних
дій може мати значення лише у разі
доведення стороною дійсності
укладеної угоди, яка оспорюється.

При цьому чинне законодавство не
передбачає можливості доведення
дійсності неукладеного правочину,
оскільки заперечувати можливо лише
дійсність укладеного правочину.
Неукладений правочин не тягне за собою
будь-яких правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не вчинив жодних фактичних
дій щодо виконання умов Додаткової
угоди №2. Переписка між сторонами щодо
цієї додаткової угоди стосується
виключно питань її укладення та
претензій позивача щодо її невиконання
відповідачем, тому твердження
позивача, що сторони керувались нею в
роботі не відповідає дійсності.

Суд також не погоджується з
твердженнями позивача про те, що
проектно-кошторисна документація на
додаткові угоди була передана за актом
від 04.02.2013 саме на виконання умов
Додаткової угоди №2, оскільки сам акт
приймання-передачі не містить жодних
посилань на умови та реквізити
вказаної додаткової угоди, а з переліку
переданих за актом проектів
вбачається, що позивачем були передані
проекти на додаткові роботи, які не
були передбачені у Додатковій угоді №2
(роботи на телефонію, радіо,
телебачення, комп'ютеризація тощо).

Посилання позивача на те, що судами при
вирішенні справи №61/113-39/100 було
встановлено факт, що між сторонами була
укладено Додаткова угода №2 до
договору підряду від 27.0.2007, суд також не
приймає до уваги, оскільки обставина
укладання вказаної додаткової угоди не
була предметом розгляду та дослідження
по даній справі.

Крім того, за змістом позову позивач
сам вказує на те, що Додаткова угода №2
не була предметом розгляду у справі
№61/113-39/100, оскільки була укладена під
час розгляду справи, а заяви в порядку
ст..22 ГПК України про зміну предмету або
підстав позову від позивача не
надходили. Дана обставина зазначена і у
рішеннях судів апеляційної та
касаційної інстанції.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про неукладеність Додаткової
угоди №2, у зв'язку з чим посилання
позивача на невиконання відповідачем
умов цієї додаткової угоди є
безпідставними, оскільки така
додаткова угода є неукладеною.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України визначено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Статтею 188 Господарського кодексу
України передбачено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Судом встановлено наявність
прострочення виконання позивачем
своїх зобов'язань за Договором підряду
в частині надання відповідачу
скоригованої проектно-кошторисної
документації на додаткові роботи,
затвердженого внутрішньо-будівельного
титулу будови на 2011 рік, а матеріалами
справи не підтверджується порушення
відповідачем зобов'язання з
своєчасного виконання робіт та
обов'язків за Договором підряду.

Позивачем не наведено в розумінні ч.2
ст.651 Цивільного кодексу України жодних
обставин та не надано доказів
порушення відповідачем умов договору,
у зв'язку з чим позовні вимоги про
розірвання Договору підряду від 27.08.2007
є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Оскільки вимога позивача про стягнення
з відповідача залишки коштів, які були
недоосвоєні у сумі 9 795 766,73 грн., а також
штраф у розмірі 10% недоосвоєних коштів
на суму 979 576,67 грн. є похідною від вимоги
про розірвання договору, а також
ґрунтується на положеннях Додаткової
угоди №2 до Договору підряду, яка
визнана судом неукладеною, то
відсутність підстав для задоволення
вимоги про розірвання договору
виключає можливість задоволення
позову в частині стягнення суми
недоосвоєних коштів та штрафу.

Суд також враховує встановлену
наявність прострочення кредитора, що є
самостійною підставою для відмови в
задоволенні вимог позивача про
стягнення коштів у сумі 9 795 766,73 грн., а
також штраф у розмірі 979 576,67 грн.

За таких обставин, оцінивши подані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги задоволенню
не підлягають у повному обсязі з
викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Запорізького
обласного відділення фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в особі
Виконавчої дирекції відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Головуючий суддя:
Є.Б.
Куркотова

Судді:
Т.В.
Васильченко

О.М.
Дупляк

Дата підписання повного тексту рішення
- 13.02.2014 р.