ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014 Справа № 901/4055/13за
позовом Антимонопольного комітету
України

(вул. Урицького, 45, м. Київ - 35, 03680)

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Євпаторійський
винзавод»

(Новоселівське шосе, 1г, оф. 323, м.
Євпаторія, АР Крим, 97420)

про стягнення 2 000 000.00 грн.

Суддя Радвановська Ю.А.

Представники сторін:

Від позивача: Левицький Роман
Олексійович, представник, довіреність
№ 300-122/78-8675 від 04.09.2013, Антимонопольний
комітет України;

Від відповідача: Савенко Євген
Євгенович, представник, довіреність б/н
від 01.08.2013, ТОВ «Євпаторійський
винзавод».

Суть спору: Антимонопольний комітет
України звернувся до господарського
суду АР Крим із позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Євпаторійський
винзавод» та просить суд стягнути з
відповідача штраф у розмірі 1 000 000.00 грн.
та пеню у розмірі 1 000 000.00 грн..

Позовні вимоги вмотивовані порушенням
відповідачем законодавства про захист
економічної конкуренції у вигляді
неподання інформації територіальному
відділенню у визначений строк, що
з'явилося підставою для нарахування
штрафних санкцій.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував, надав
відзив на позов (а.с. 60-62).

Розгляд справи відкладався в порядку
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі статтями 20, 22, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України представникам сторін
роз'яснені процесуальні права та
обов'язки.

За клопотанням представників сторін,
відповідно до статті 10 Конституції
України, статті 12 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»,
пояснення та клопотання по справі
надавалися ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

встановив:

Антимонопольний комітет України,
розглянувши матеріали справи №
227-26.13/268-12 про порушення товариством з
обмеженою відповідальністю
«Євпаторійський винзавод»
законодавства про захист економічної
конкуренції, 27 березня 2013 року прийняв
рішення №252-р, яким визначено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Євпаторійський
винзавод» вчинило порушення,
передбачене пунктом 14 статті 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», що виразилося у поданні
інформації в неповному обсязі
Антимонопольному комітету України на
вимогу Державного уповноваженого
комітету України від 27 квітня 2012 року №
227-26/03-4545 у встановлений ним строк (а.с.
9-13).

За зазначене порушення на товариство з
обмеженою відповідальністю
«Євпаторійський винзавод» накладено
штраф у сумі 1 000 000.00 грн..

Копія рішення надіслана разом із
супровідним листом Комітету від 05
квітня 2013 року № 127-26.13/09-3462 та отримана
відповідачем 09 квітня 2013 року, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 528 (а.с. 14-15).

Несплата відповідачем штрафу з'явилася
підставою для нарахування позивачем
пені за прострочення та звернення
Антимонопольного комітету України до
господарського суду АР Крим із даною
позовною заявою про стягнення штрафу
та пені.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд визнав позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Так, позивач по справі вимагає
стягнення з відповідача штрафу,
нарахованого за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, а також пені, нарахованої
за прострочення його сплати.

Підставою для нарахування штрафу є
рішення Антимонопольного комітету
України № 252-р від 27 березня 2013 року,
згідно якого товариство з обмеженою
відповідальністю «Євпаторійський
винзавод» вчинило порушення,
передбачене пунктом 14 статті 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді подання
інформації в неповному обсязі
Антимонопольному комітету України на
вимогу Державного уповноваженого
комітету України від 27 квітня 2012 року №
227-26/03-4545 у встановлений ним строк, у
зв'язку з чим на винну особу було
накладено штраф у розмірі 1 000 000.00 грн.
(а.с. 9-13).

Вказане рішення комітету було
оскаржене ТОВ «Євпаторійський
винзавод», однак рішенням
господарського суду м. Києва від 29
липня 2013 року у справі № 910/10048/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 05 листопада 2013
року, у визнанні його недійсним було
відмовлено (а.с.18-40).

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» рішення органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень
надається для виконання шляхом
надсилання або вручення під розписку
чи доведення до відома в інший спосіб.

Частиною 2 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
визначено, що рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Відповідно до абзаців третього,
четвертого частини шостої статті 62
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» строк, який обчислюється
місяцями, закінчується у відповідне
число останнього місяця строку. Якщо
кінець строку, який обчислюється
місяцями, припадає на такий місяць, що
не має відповідного числа, строк
закінчується в остан ній день цього
місяця. У разі, коли останній день
припадає на неробочий день, днем
закінчення строку вважається перший
наступний за ним робочий день.

Отже, суд погоджується із доводами
позивача про те, що останнім днем
сплати штрафу за вказаним рішенням
Антимонопольного комітету України
слід вважати 10 червня 2013 року.

Згідно з частиною 8 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» протягом п'яти днів з дня
сплати штрафу суб'єкт господарювання
зобов'язаний надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу.

Однак, таки докази ТОВ «Євпаторійський
винзавод» надані до комітету не були.
Факт несплати штрафу також не
заперечувався й представником
відповідача під час розгляду даної
справи.

Так, представник відповідача не
заперечував наявність у ТОВ
«Євпаторійський винзавод» обов'язку
сплатити штраф за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, однак просив відмовити у
задоволенні цих вимог, з огляду на
положення статті 250 Господарського
кодексу України.

Вказаною статтею передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.
Дія цієї статті не поширюється на
штрафні санкції, розмір і порядок
стягнення яких визначені Податковим
кодексом України та іншими законами,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи доходів і зборів.

Однак, як випливає зі змісту пункту 5
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 15 «Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства» до правовідносин, що
випливають зі спорів, що виникають у
зв'язку з порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції,
строки, визначені статтею 250
Господарського кодексу України, не
застосовуються.

Крім того, частиною 1 статті 42 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» встановлено, що строк
давності притягнення до
відповідальності за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції становить п'ять років з дня
вчинення порушення.

При цьому, судом прийнято до уваги
зміст листа Вищого господарського суду
України від 22 жовтня 2008 року № 01-8/634, у
пункті 7 якого вказується, що припис
статті 42 вказаного Закону щодо строку
давності притягнення до
відповідальності за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції є спеціальним стосовно
статті 250 Господарського кодексу
України, яка визначає строк
застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Вищого господарського суду
України від 20 травня 2008 року по справі
№ 16/813/07.

Таким чином, таки доводи відповідача є
неспроможними, а вимоги позивача про
стягнення штрафу в сумі 1 000 000.00 грн. є
такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем у зв'язку з
простроченням сплати штрафу було
нараховано пеню в сумі 1 000 000.00 грн..

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу.

Представник відповідача в
обґрунтування своїх вимог про відмову
у позові також посилався на невірність
періодів, визначених позивачем, під час
нарахування пені.

Однак, судом було проведено перевірку
порядку нарахування пені та
правильності розрахунку, проведеного
позивачем, та встановлено наступне.

Відповідно до пункту 20.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 15 «Про
деякі питання практики застосування
конкурентного законодавства» абзацами
третім - п'ятим частини п'ятої статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» передбачено зупинення
нарахування пені на час розгляду чи
перегляду господарським судом: справи
про визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України про
накладення штрафу; відповідного
рішення (постанови) господарського
суду. Отже, тривалість такого зупинення
визначається виключно періодом часу,
протягом якого фактично здійснювався
зазначений розгляд чи перегляд
(наприклад, у суді першої інстанції -
від дня порушення провадження у справі
до дня прийняття рішення в ній; у судах
апеляційної та касаційної інстанцій -
від дня прийняття апеляційної чи
касаційної скарги до дня прийняття
постанови), і в цей період не
включається час знаходження
матеріалів справи у суді, коли згадані
розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічні погодження містяться у
частині 5 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції».

Таким чином, нарахування пені за
прострочення сплати штрафу,
накладеного рішенням комітету,
зупинялось з 01 червня 2013 року по 29 липня
2013 року (розгляд справи № 910/10048/13
господарським судом міста Києва) та з 12
вересня 2013 року по 05 листопада 2013 року
(розгляд справи № 910/10048/13 Київським
апеляційним господарським судом).

Позивачем розрахунок був проведений
наступним чином.

З 30.07.2013 по 11.09.2013 включно, з 06.11.2013 по
28.11.2013 включно, кількість днів
прострочення сплати штрафу становить 67
днів.

Розмір пені за один день прострочення
сплати штрафу складає:

1 000 000.00 х 1,5 % = 15 000.00 гривень, де

1 000 000.00 гривень - розмір штрафу,
накладеного рішенням від 27 березня 2013
№252-р;

1,5 % - відсоток від суми штрафу
відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції».

За 67 днів прострочення сплати штрафів
сума пені складає:

15 000.00 грн. х 67 = 1 005 000.00 гривень.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» розмір пені не може
перевищувати розмір штрафу,
накладеного рішенням органу
Антимонопольного комітету України.

Таким чином, розмір пені становить 1 000
000.00 грн..

Враховуючи викладене, суд визнав
розрахунок пені, проведений позивачем,
вірним, а вимоги про її стягнення
такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, загальна сума
заборгованості, що підлягає стягненню
за відповідача, складає:

1 000 000.00 + 1 000 000. 00 = 2 000 000.00 гривень, де 1 000
000.00 грн. - сума штрафу, накладеного на
товариство з обмеженою
відповідальністю «Євпаторійський
винзавод» рішенням від 27 березня 2013
року №252-р, а 1 000 000.00 грн. - сума пені,
нарахованої відповідно до частини 5
статті 56 Закону України «Про захист
економічної конкуренції».

Відповідно до частин 7 і 9 статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені,
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню у
судовому порядку; суми стягнутих
штрафів та пені зараховуються до
державного бюджету.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, відповідачем під час
розгляду даної справи не був доведений
суду факт оплати нарахованого штрафу
та пені в розумінні змісту статей 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, суд визнав позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України оплата судового збору
покладається на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення. Повне рішення складено 10
лютого 2014 року.

На підставі викладеного, статтями 49, 82-84
Господарського процесуального Кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євпаторійський винзавод»
(Новоселівське шосе, 1г, оф. 323, м.
Євпаторія, АР Крим, 97420,
ідентифікаційний код 33271192) в дохід
загального фонду Державного бюджету
України (рахунок відповідного
управління Державної казначейської
служби України за місцезнаходженням
платника податків по коду
класифікації доходів бюджету 21081100
(символ звітності 106)) 1 000 000.00 грн. штрафу
та 1 000 000.00 грн. пені.

3. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євпаторійський винзавод»
(Новоселівське шосе, 1г, оф. 323, м.
Євпаторія, АР Крим, 97420,
ідентифікаційний код 33271192) в дохід
Державного бюджету України (УДКСУ у м.
Сімферополі АРК ,
рахунок № 3002, відкритий за кодом
класифікації доходів бюджету 22030001 в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України в
Автономній Республіці Крим, м.
Сімферополь, код банку 824026) 40 000.00 грн.
судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Суддя Ю.А.
Радвановська