ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" лютого 2014 р.Справа № 5023/1871/12 вх. №
1871/12

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання
Лук'янчук О.І.

за участю сторін:

пр-к скаржника - Лозівської ОДПІ - держ.
інсп. Згурського В.М. (дов. від 20.01.14р. за
№ 284/10/20-27-11),

ліквідатор - Мусієнко А.В.

арбітражного керуючого - Козаченко В.М.

розглянувши скарги Лозівської ОДПІ на
дії ліквідатора

По справі за заявою ЗАТ
"Краснопавлівський молочний завод" смт.
Краснопавлівка

до ЗАТ "Краснопавлівський молочний
завод" смт. Краснопавлівка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 13.07.12 р. ЗАТ
"Краснопавлівський молочний завод"
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
по справі призначено голову
ліквідаційної комісії Мусієнко А.В.,
зобов'язавши його виконати
ліквідаційну процедуру у повному
обсязі.

Ухвалою господарського суду від 10.06.13
р. скаргу Лозівської ОДПІ на дії
ліквідатора Мусієнко А.В. задоволено,
звільнено з обов'язків ліквідатора
Мусієнко А.В. та призначено нового
ліквідатора арбітражного керуючого
Козаченко В.М. Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
18.07.13 р. ухвалу господарського суду
залишено без змін. Постановою Вищого
господарського суду України від 06.11.13 р.
ухвалу господарського суду від 10.06.13 р.
та постанову ХАГС від 18.07.13 р. було
скасовано, справу передано на новий
розгляд скарги на дії ліквідатора до
господарського суду.

При новому розгляді справи, як
визначено ВГСУ в постанові, місцевому
господарському суду необхідно
всебічно і повно з'ясувати обставини
справи щодо наявності або відсутності
підприємницької (господарської)
діяльності ліквідатора, дослідити
умови договору відповідального
зберігання від 13.07.2012, надати
відповідну оцінку звіту про вартість
майна від 20.11.2012, на який посилається
ліквідатор та з'ясувати чи відповідає
він вимогам Закону України "Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні".

10.12.2013 року до суду надійшла нова скарга
від Лозівської ОДПІ на дії ліквідатора
Мусієнко А.В., в якій кредитор просить
суд звільнити з обов'язків ліквідатора
Мусієнко А.В. та призначено нового
ліквідатора арбітражного керуючого
Козаченко В.М., обґрунтовуючи це тим, що
ліквідатором не було здійснено
належним чином інвентаризації
основних засобів, товарно-матеріальних
цінностей, грошових коштів, документів
банкрута, не було проведено
інвентаризацію дебіторської
заборгованості банкрута. Також
ліквідатором незаконно з поточного
рахунку банкрута 13.06.2013р., тобто після
винесення ухвали суду від 10.06.2013р. про
звільнення з обов'язків ліквідатора
Мусієнко А.В., на підставі грошового
чеку № ЛЗ2999477 від 13.06.2013р. було знято
грошові кошти готівкою на загальну
суму 47000 грн, як витрати ліквідатора.

Крім того, в письмових уточненнях до
скарги від 12.12.2013р. кредитор зазначає,
що ліквідатором безпідставно було
списано частина активів банкрута,
майно банкрута було продано з біржових
торгів за цінами, які значно нижчі
дійсної ринкової вартості рухомого та
нерухомого майна, чим завдано шкоду
кредиторам банкрута.

Ліквідатором Мусієнко А.В. було надано
письмовий відзив на скарги кредитора, в
якому він зазначає, що всі проведені
ліквідаційні заходи зроблені
ліквідатором у відповідності до
приписів Закону про банкрутство,
Законів України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні», «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність», ліквідатором також наданий
проміжний звіт ліквідатора станом на
28.01.2014р.

Від арбітражного керуючого Козаченка
В.М. до господарського суду Харківської
області надійшла заява на участь у
даній справі в якості ліквідатора, в
якій повідомлено, що порушень
законодавства при виконанні обов'язків
арбітражного керуючого і порушень
строків подання інформації за час
виконання своїх обов'язків він не має.
Він не є особою, яка згідно з Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є
заінтересованою, раніше не здійснював
управління боржником, не є особою якій
заборонено здійснювати цей вид
підприємницької діяльності або
займати керівні посади, не має
судимості за вчинення корисливих
злочинів.

В судовому засіданні представник
скаржника підтримав скарги на дії
ліквідатора та просив суд їх
задовольнити, усунути Мусієнко А.В. від
обов'язків ліквідатора у даній справі
та призначити ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Козаченко В.М.

Розглянувши матеріали справи, скарги
на дії ліквідатора, заслухавши
пояснення учасників процесу, суд
доходить висновку про неналежне
виконання ліквідатором ЗАТ
"Краснопавлівський молокозавод"
Мусієнко А.В., покладених на нього
обов'язків ліквідатора згідно з
Постановою господарського суду від
13.07.2011р. та нормами ст.ст. 3-1, 22-32, 51 Закону
про банкрутство, що привело до порушень
ліквідатором прав та інтересів
кредиторів банкрута і є підставою для
задоволення скарг на дії, про що
свідчить наступне.

12.04.2013р. Лозівська ОДПІ у скарзі на дії
ліквідатора скаржник просить суд
звільнити з обов'язків ліквідатора
Мусієнко А.В. в зв'язку з порушенням
останнім приписів ст.ст. 22-32, 51 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон
про банкрутство), а саме: ліквідатором
не було проведено інвентаризацію
майнових актив банкрута, порушено
умови продажу майна банкрута,
ліквідатором здійснюється після
визнання боржника банкрутства
підприємницька діяльність.

Згідно з ч.6 ст. 3-1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлені засади діяльності
ліквідатора, однією із яких є - сумлінно
та розумно, з урахування інтересів
боржника та його кредиторів виконувати
свої права та обов'язки. При цьому
«сумлінність» або «добросовісність»
має трактуватися як категорія
моральна, що відображає врахування
особою інтересів інших учасників
господарських правовідносин,
публічного інтересу тощо, а
«розумність» - як категорія
інтелектуальна, що припускає
адекватність оцінки особою цінності
певного цивільного права, доцільності
своїх дій, наслідки здійснення або
нездійснення цивільного права. Тобто,
під час реалізації своїх прав та
обов'язків арбітражний керуючий
(ліквідатор) зобов'язаний діяти
добросовісно, розсудливо з метою, з
якою ці права та обов'язки надано
(покладено), обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), на підставі, у межах та
спосіб, що передбачено Конституцією та
положеннями Закону про банкрутство.

Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
ліквідаційній процедурі господарський
суд розглядає скарги на дії учасників
ліквідаційної процедури.

У відповідності до норм ст. 25 Закону про
банкрутство та вказаної Постанови суду
від 13.07.12 р. ліквідатор з дня свого
призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю;
заявляє в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

У відповідності до положень ст. 10
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність» за № 996
від 16.07.1999р. із змінами та доповненнями
передбачено, що для забезпечення
достовірності даних бухгалтерського
обліку та фінансової звітності
підприємства зобов'язані проводити
інвентаризацію активів та зобов'язань,
під час якої перевіряються і
документально підтверджується їх
наявність, стан та оцінка. Згідно до
наказу Міністерства фінансів України
від 11.08.1994р. за №69 із змінами та
доповненнями, що зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від
26.08.1994р. за № 202/412 було затверджено
«Інструкцію по інвентаризації
основних засобів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, грошових коштів і
документів та розрахунків» (далі -
Інструкція), відповідно до якої (п.п,ж)
п.3 Інструкції) визначено, що проведення
інвентаризації є обов'язковим у разі
ліквідації підприємства.

У відповідності до п.7. Інструкції
передбачено, що основними завданнями
інвентаризації є виявлення фактичної
наявності основних фондів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, цінних паперів та інших
грошових документів, а також обсягів
незавершеного виробництва в натурі;
установлення лишку або нестачі
цінностей і коштів шляхом зіставлення
фактичної наявності з даними
бухгалтерського обліку, виявлення
товарно-матеріальних цінностей, які
частково втратили свою первісну
якість, застарілих фасонів і моделей, а
також матеріальних цінностей та
нематеріальних активів, що не
використовуються, перевірка
дотримання умов та порядку збереження
матеріальних та грошових цінностей, а
також правил утримання та експлуатації
основних фондів, перевірка реальності
вартості зарахованих на баланс
основних фондів, нематеріальних
активів, товарно-матеріальних
цінностей, цінних паперів і фінансових
вкладень, сум грошей у касах, на
розрахунковому, валютному та інших
рахунках в установах банків, грошей у
дорозі, дебіторської і кредиторської
заборгованості, незавершеного
виробництва, витрат майбутніх
періодів, забезпечень та резервів
наступних витрат і платежів.

Згідно з п.11.2 Інструкції визначено, що
на підприємствах, де через великий
обсяг робіт проведення інвентаризації
не може бути забезпечено однією
комісією, для безпосереднього
проведення інвентаризації у місцях
збереження та виробництва розпорядчим
документом керівника підприємства
створюються робочі інвентаризаційні
комісії у складі інженера, технолога,
механіка, виконавця робіт,
товарознавця, економіста, бухгалтера
та інших досвідчених працівників, які
добре знають об'єкт інвентаризації,
ціни та первинний облік. Робочі
інвентаризаційні комісії очолюються
представником керівника підприємства,
який призначив інвентаризацію.
Забороняється призначати головою
робочої інвентаризаційної комісії у
тих самих матеріально відповідальних
осіб одного й того ж працівника два
роки підряд. Інвентаризація
проводиться повним складом
інвентаризаційної комісії та у
присутності матеріально
відповідальної особи.

Проте, як свідчать матеріали справи
(том.4, арк. справи 15-22), ліквідатором
наданий до справи акт контрольної
перевірки інвентаризації цінностей
(основних засобів банкрута станом на
31.10.2012р.) банкрута комісією, який
підписаний тільки ліквідатором
Мусієнко А.В. (голова інвентаризаційної
комісії), без членів інвентаризаційної
комісії та без присутності
відповідальної матеріальної особи.
Згідно акту визначено наявність 203 шт.
найменувань цінностей банкрута на
загальну суму 992 856 грн 61 коп., проте в
результаті перевірки (інвентаризації)
було визначено 216 найменувань
цінностей у банкрута (основних та
оборотних засобів), тобто було
виявлено різниця цінностей при
проведенні інвентаризації. Однак, на це
не було звернуто увагу ліквідатором, що
порушує приписи п.11.12. Інструкції, який
регулює питання інвентаризаційних
різниць.

Крім того, в матеріалах справи
відсутній документ ліквідатора (наказ)
про створення інвентаризаційної
комісії, про проведення комісією
інвентаризації майна банкрута у
відповідному складі з зазначенням
голови та членів комісії, що є
порушенням приписів п.11.4 -11.6
Інструкції.

Також, як свідчать матеріали справи,
(том. 2 арк. справи 23) у банкрута
рахується дебіторська заборгованість
(дебітор ЗАТ « Лозівський молочний
завод» - борг на суму 602 916,80 грн). Проте
ліквідатором в порушення вимог п.п.а)
п.11.11 Інструкції не проведена
інвентаризації розрахунків з цим
дебітором.

Ліквідатором не було проведено та не
здійснено інвентаризацію
нематеріальних активів, що не
використовуються, не перевірено сум
грошей у касах, на розрахунковому та
інших рахунках банкрута в установах
банків, кредиторської заборгованості,
що є простроченою, витрат майбутніх
періодів, забезпечень та резервів
наступних витрат і платежів відповідно
до норм вищевказаної Інструкції.

Згідно ст. 29 Закону про банкрутство
визначено, що після проведення
інвентаризації ліквідатор
зобов'язаний здійснити оцінку
виявленого майна у порядку
встановленому законодавством про
оцінку майна , майнових прав та
професійну оціночну діяльність та у
відповідності до ст. 30 цього Закону
здійснює продаж виявленого майна
(рухомого або нерухомого) на відкритих
торгах.

Для здійснення оцінки майна
арбітражний керуючий ( ліквідатор) має
право залучати на підставі договору
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання з оплатою їх
послуг за рахунок коштів, одержаних від
виробничої діяльності боржника,
визнаного банкрутом, або реалізації
його майна, якщо інше не встановлено
комітетом кредиторів. Згідно ст. 3
Закону України «Про оцінку майна,
майновий прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» від 12.07.2001р. за №
2658-111 (далі - Закон про оцінку) - це
процес визначення їх вартості на дату
оцінки за процедурою, встановленою
нормативно-правовими актами,
зазначеними в статті 9 цього Закону
(далі - нормативно-правові акти з оцінки
майна), і є результатом практичної
діяльності суб'єкта оціночної
діяльності.

Крім того, існує суттєва різниця, яка
унеможливлює чіткого ідентифікування
між найменуванням, кількості
обладнання банкрута, що визначено в
акті контрольної перевірки
інвентаризації цінностей (основних
засобів банкрута станом на 31.10.2012р.)
ліквідатором та зробленими ТБ «Евгения
Сервіс», м. Краматорськ висновками з
оцінки майна (основних та оборотних)
банкрута, що містять матеріали справи.

Згідно з ст. 10 Закону про оцінку
передбачено, що оцінка майна
проводиться на підставі договору між
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання та замовником
оцінки. У відповідності до ст. 11 Закону
про оцінку договір на проведення
оцінки майна укладається в письмовій
формі, який повинен містити істотні
умови договору. Згідно до ст. 12 Закону
про оцінку передбачено, що звіт про
оцінку майна є документом, який повинен
містити висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

Проте, в матеріалах справи відсутній
договір між ліквідатором та суб'єктом
оціночної діяльності Товарна біржа
«Евгения Сервіс», м. Краматорськ на
проведення оцінки рухомого та
нерухомого майна банкрута.

Продаж майна банкрута оформляється
договорами купівлі-продажу, які
укладаються між ліквідатором та
покупцем (ч.10 ст. 30 Закону про
банкрутство). Слід зазначити, що ст. 30
Закону про банкрутство встановлює саме
відкрити торги як форму конкурентного
продажу майна. Така форма більш
ефективна, тому що дає можливість
ліквідатору продати майно боржника за
більш вигідною ціною ніж за адресною
реалізацією майна.

Відповідно до матеріалів справи (том. 4
арк. справи 20) ліквідатором було
визначено (лист від 19.11.2012р.) перелік
майна банкрута, яке є належним до
списання (43 позиції матеріальних
цінностей). Згідно з висновком від
20.11.2012р. Товарної біржі «Євгенія
Сервіс» вартість обладнання банкрута
(60 одиниць) (том.5, арк. справи 92-130) склала
1363 грн. Проте, після проведення оцінки
обладнання ліквідатор не здійснив
заходів, які направлені на продаж цього
обладнання (60 одиниць) на відкритих
торгах, а провів його списання на
підставі висновку від 10.11.2012р. комісії
про списання, до складу якій входили
інженер - механік Бондар Б.Я. та
електрик Стоянчук В.Т., тобто особи, які
не визначені як члени
інвентаризаційної комісії банкрута.
Причому, слід звернути увагу, що до
переліку об'єктів (обладнання), яке
підлягало списанню (висновок від
10.11.2012р.) увійшло нерухоме майно
банкрота: котельна «Г» площею 168,3 м.2 з
обладнанням, мазутосховище «Д», площею
30,5 м.2 м.2, матеріальний склад «Е», площею
211,1 кв.м. банкрута, нежитлове приміщення
водомірного вузла «К», площею 7,4 кв.м.,
очисні споруди «З» площею 65 кв.м.,
підстанція «Ж», площею 741,8 кв.м.,
виробничий цех «А-2»,площею 1349,9 кв.м.,
виробничий майданчик, прохідна «Б»,
площею 30,0 кв.м., убиральна «У» площею 2,8
кв.м., які знаходяться за адресою:
Харківська область, Лозівський район,
с.м.т Краснопавлівка, вул.
Червоногвардійська, б.45-а, вартість
яких була визначена оцінщиком Товарною
біржею «Євгенія Сервіс» Тронза М.А. на
суму 163800 грн на підставі іншого
висновку про вартість майна від 10.12.
2012р. ТБ «Євгенія Сервіс» (том.7, арк.
справи 6-49). Проте, обґрунтованих
підстав щодо списання вищевказаної
нерухомості, що була в подальшому
продана ліквідатором, суду не надано.

Майно банкрута без врахування об'єктів
нерухомості було продано ліквідатором
за прямим договором 26.11.2012р. на
металобрухт у кількості 6333,3 кг за
загальною ціною 9500 грн (том. 5, арк.
справи 22-25). Зазначене вище засвідчує
те, що ліквідатором було здійснено
ліквідаційні заходи, які в своїй
підставі не були прозорі та розумні, не
були направлені на задоволення вимог
кредиторів, такі дії ліквідатора
порушують вимоги ст.ст. 22-32, 51 Закону про
банкрутство. Тобто, ліквідатор
перевищив покладенні на нього
повноваження, оскільки в ліквідаційній
процедурі ліквідатор не наділений
повноваженнями щодо списання активів
банкрута (у вигляді майна банкрута), а
наділений повноваженнями направленими
на продаж майна банкрута на відкритих
торгах з метою отримання найвищої ціни
за реалізацію активів банкрута для
задоволення вимог кредиторів.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що з наданих до матеріалів
справи банківських виписок (том 8 арк.
справи 95-105) вбачається, що 13.06.2013р.
ліквідатору Мусієнко А.В. з поточного
рахунку банкрута були видані готівкові
грошові кошти в сумі 47 000 грн на
підставі «грошового чеку № ЛЗ2999477 від
13.06.2013р.». Проте, на той час Мусієнко А.В.
був звільнений від обов'язків
ліквідатора банкрута ухвалою
господарського суду Харківської
області від 10.06.2013 р.

У відповідності до п. 12 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 23.03.2012р. за № 6 «Про судове
рішення» ухвали господарських судів
набирають законної сили в день їх
винесення, якщо інше не передбачено
законом.

Тобто, починаючи з 10.06.2013р. та станом на
13.06.2013р., коли Мусієнко А.В. отримав
готівкові грошові кошти з поточного
рахунку банкрута в сумі 47 000, 00 грн,
останній не мав повноваження
ліквідатора банкрута ЗАТ
«Кранопавлівський молочний завод» та
не мав права розпоряджатися грошовими
коштами, що знаходилися на поточному
рахунку банкрута, так як, вже був
звільнений від обов'язків ліквідатора
починаючи з 10.06.2013р. Згідно до п. 1.9
розділу IV Постанови Національного
банку України від 01.06.2011, № 174 "Про
затвердження Інструкції про ведення
касових операцій банками в Україні"
грошовий чек має містити відбиток
печатки та підписи (підпис)
уповноважених осіб (особи) клієнта
згідно з карткою зразків підписів а,
згідно наданих до матеріалів справи
банківських виписок грошовий чек, за
яким ліквідатор отримав вказані
готівкові грошові кошти, датований
13.06.2013р., тобто, після звільнення
Мусієнко А.В. від обов'язків
ліквідатора. Необхідно також
зазначити, що кошти ліквідатор отримав
та забрав собі особисто в рахунок
відшкодування витрат ліквідатора, чим
порушив вимоги п.14 ст.3-1 Закону про
банкрутство, відповідно до якого
зазначено, що звіт про оплату
відшкодування витрат ліквідатора
затверджується ухвалою суду, а крім
того ліквідатором не було надано суду
розрахунку та документів, що
засвідчують витрати ліквідатора на
вищевказану суму.

В матеріалах справи (том. 5 арк. справи
165-166) міститься копія договору купівлі -
продажу від 31.05.2013р. нерухомості
(комплексу нежитлових будівель та
споруд банкрута, які знаходяться
Харківська область, Лозівський район,
с.м.т Краснопавлівка, вул.
Червоногвардійська, б. 45-а, що був
укладений між ліквідатором Мусієнко
А.В. та ТОВ «Делісіус Мілк», м.
Слов'янськ на загальну суму 163 800 грн.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону про банкрутство
визначено, що у разі надходження двох і
більше пропозицій щодо придбання майна
банкрута ліквідатора проводить
конкурс (аукціон). Порядок проведення
конкурсу (аукціону) визначається
згідно із Законом України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)" (далі -
Закон). Ст.ст.15 -17 цього Закону
визначають, що продаж об'єктів малої
приватизації на аукціоні полягає у
передачі права власності покупцю, який
запропонував у ході торгів найвищу
ціну. Інформація про об'єкти, що
підлягають продажу на аукціоні,
повинна містити такі відомості: назву
об'єкта, його місцезнаходження;
відомості про будівлі (споруди,
приміщення) та земельну ділянку, на
якій розташований об'єкт, умови
користування ними; початкову ціну,
умови продажу та експлуатації об'єкта;
суму грошових коштів, що має вноситися
покупцями у розмірі 10 відсотків
початкової ціни об'єкта; назву банку,
адресу та номер рахунку, відкритого для
розрахунків за придбані об'єкти;
кінцевий термін прийняття заяви на
участь в аукціоні, час та місце
особистого ознайомлення з об'єктом; час
та місце проведення аукціону.

Зазначена інформація публікується не
пізніш як за 20 календарних днів до дати
проведення аукціону, конкурсу в
офіційних друкованих виданнях
державних органів приватизації,
місцевих друкованих виданнях та інших
виданнях, визначених органами
приватизації.

Стаття 16 цього Закону містить умови
участі покупців в аукціоні, зокрема,
для реєстрації покупців як учасників
аукціону, вони сплачують реєстраційний
внесок, у розмірі одного
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а також вносять грошові кошти
в розмірі 10 відсотків початкової ціни
об'єкта. Зазначені грошові кошти
вносяться шляхом безготівкового
перерахування на відповідний поточний
рахунок. Після закінчення аукціону,
внесені покупцями грошові кошти у
розмірі 10 відсотків початкової ціни
об'єкта у десятиденний строк
повертаються усім учасникам аукціону.
Покупцеві, який придбав об'єкт,
зазначені грошові кошти зараховуються
у встановленому порядку при
остаточному розрахунку за придбаний
об'єкт.

Аукціон проводиться безпосередньо
ведучим (ліцитатором). Початком торгів
вважається момент оголошення
початкової ціни об'єкта. Якщо протягом
трьох хвилин після оголошення не буде
запропоновано вищу ціну, ліцитатор
одночасно з ударом молотка робить
оголошення про придбання об'єкта тією
особою, яка запропонувала найвищу ціну.
При цьому кожна наступна ціна,
запропонована покупцями на аукціоні,
повинна перевищувати попередню не менш
як на 10 відсотків початкової ціни
об'єкта.

Під час аукціону ведеться протокол, до
якого заноситься початкова ціна
об'єкта, пропозиції учасників аукціону,
відомості про учасників аукціону,
результат торгів (ціна продажу,
відомості про фізичну або юридичну
особу, яка одержала право на придбання
об'єкта). Протокол підписується
ліцитатором та покупцем (його
представником), який одержав право на
придбання об'єкта.

Проте матеріали справи не містять
письмової інформації та документів,
які засвідчують дату, місце, час,
порядок проведення аукціону з продажу
нежитлових будівель перед укладенням
договору купівлі - продажу від 31.05.2013р.,
ліквідатором не наданий суду протокол
проведення аукціону, який визначає
переможця аукціону, доказів оголошення
про продаж нерухомого майна банкрута з
прилюдних торгів, що є порушенням вимог
ст. 30 Закону про банкрутство та
положень Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)".

Щодо договору відповідального
зберігання від 13.07.2012 р., то останній, як
встановив суд, є безоплатним ( п.1.2.
договору), в зв'язку з чим діяльність
ліквідатора Мусієнко А.В. не містить
підстав здійснення ліквідатором
підприємницької діяльності в
ліквідаційної процедурі.

Згідно п. 13 ст. 30 Закону про банкрутство
передбачено, що повноваження
ліквідатора за клопотанням комітету
кредиторів можуть бути припинені в
разі невиконання чи неналежного
виконання обов'язків ліквідатором, про
що господарський суд виносить ухвалу.
Такі приписи закону кореспондуються з
ч.9 ст.3-1 Закону, якою передбачено
усунення судом ліквідатора в разі
невиконання чи неналежного виконання
ним своїх обов'язків.

Враховуючи, що у справі відсутні
документи, які свідчать про створення
комітету кредиторів банкрута,
ліквідатором Мусієнко А.В. було
порушено вимоги Закону про
банкрутство, неналежно виконувались
обов'язки ліквідатора банкрута, з метою
недопущення заподіяння подальшої
шкоди кредиторам та банкруту, суд
вважає за необхідне усунути від
обов'язків ліквідатора ЗАТ
"Краснопавлівський молокозавод"
Мусієнко А.В. та призначити
ліквідатором за клопотанням кредитора
Лозівської ОДПІ арбітражного
керуючого Козаченко Володимира
Михайловича (свідоцтво № 990 від
30.05.2013р.), заява якого надійшла до
господарського суду, в якій останній
повідомив суд про відсутність порушень
законодавства при виконанні обов'язків
арбітражного керуючого і порушень
строків подання інформації за час
виконання своїх обов'язків, не є
заінтересованою особою стосовно
боржника та кредитора, раніше не
здійснював управління боржником, не є
особою, якій заборонено здійснювати
цей вид підприємницької діяльності або
займати керівні посади, має достатній
досвід роботи на посаді арбітражного
керуючого (був арбітражним керуючим у
247 справах про банкрутство), має договір
від 06.02.2014р. страхування
цивільно-правової відповідальності
арбітражного керуючого.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. ст. 3-1, 22-32, 51 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст. 86 ГПК
України:

УХВАЛИВ:

1. Скарги Лозівської ОДПІ на дії
ліквідатора задовольнити.

2. Звільнити Мусієнко А.В. від виконання
обов'язків ліквідатора ЗАТ
"Краснопавлівський молочний завод".

3. Призначити ліквідатором боржника ЗАТ
"Краснопавлівський молочний завод"
арбітражного керуючого Козаченко
Володимира Михайловича (свідоцтво № 990
від 30.05.2013р.), код , місце
проживання: м. Дніпропетровськ, вул.
Гоголя, буд. 6. кв. 29.

4. Зобов'язати Мусієнко А.В. передати всі
матеріали, пов'язані з ліквідаційною
процедурою, арбітражному керуючому
Козаченко В.М. по акту прийому-передачі.

5. Зобов'язати ліквідатора виконати у
повному обсязі вимоги постанови суду
від 13.07.2012 року та після проведення всіх
необхідних ліквідаційних заходів по
банкруту надати суду на затвердження
звіт ліквідатора про виконану роботу
та всі документи, що свідчать про
виконання ліквідаційної процедури по
банкруту.

6. Ухвалу направити Мусієнко А.В.,
ліквідатору, кредиторам, державному
реєстратору Краснопавлівської РДА,
державному органу з питань
банкрутства.

Суддя
Міньковський С.В.