ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.
Справа № 922/1573/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя
Пушай В.І. , суддя Барбашова С.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ТОВ "Виробниче
підприємство "Сван", м. Харків (вх. № 3939
Х/3-9) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 18.11.2013 року у
справі № 922/1573/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Сван", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Харків

про стягнення 31540,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Сван" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
з відповідача 31540 грн. безпідставно
отриманих грошових коштів.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 26.06.2013 р. у
справі № 922/1573/13 у позові відмовлено
повністю.

Позивач - ТОВ "Виробниче підприємство
"Сван" звернувся до господарського суду
Харківської області із заявою, в якій
просив виправити у мотивувальній
частині рішення господарського суду
Харківської області від 26.06.2013 р. у
справі № 922/1573/13 описку на сторінці 2,
абзаці 2 та 3 знизу, шляхом викладення в
наступній редакції: "Відповідач
виготовив Позивачу продукцію на
загальну суму 56752,00 грн. та направив
Позивачу для оформлення видаткові
накладні для отримання товару. Як
зазначив Відповідач у судовому
засіданні, що виготовлений товар
знаходиться на його складі", або іншим
способом, що не змінює суті рішення.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.11.2013 р. у
справі № 922/1573/13 у задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Сван" про виправлення
описки в рішенні господарського суду
Харківської області від 26.06.2013 р. у
справі № 922/1573/13 відмовлено.

Ухвала мотивована з посиланням на те,
що викладені висновки ґрунтуються на
матеріалах справи та не містять описки.

Позивач - ТОВ "Виробниче підприємство
"Сван" з ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.11.2013 р. у
справі № 922/1573/13 не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на недоведеність обставин,
які господарський суд першої інстанції
визнав встановленими та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та задовольнити заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробниче
підприємство "Сван" про виправлення
описки в рішенні господарського суду
Харківської області від 26.06.2013 р. у
справі № 922/1573/13, з мотивів та підстав,
зазначених в апеляційній скарзі.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної
скарги позивач посилається на те, що
судом при вирішенні справи зазначено,
що відповідач поставив позивачу
виготовлену продукцію на загальну суму
56752,00 грн., що підтверджується копіями
видаткових накладних, не підписаних
представником позивача, та копією
довіреності позивача № 266 від 15.11.2012 р. З
пояснень представника відповідача,
вбачається, що відвантаження товару
здійснювалося на підставі видаткових
накладних та довіреності, які для до
оформлення надавалися уповноваженим
представникам позивача, але останні не
повернуті до цього часу, що на думку
позивача є опискою.

Позивач вказує, що подані відповідачем
та досліджені судом не підписані
видаткові накладні не відповідають
вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", оскільки в них
відсутній особистий підпис особи, яка
отримала товар та інші дані, що дають
змогу ідентифікувати особу, яка брала
участь у здійсненні господарської
операції.

Таким чином позивач наголошує, що
подані відповідачем видаткові
накладні не мають сили та доказовості
та не можуть бути належним доказом на
підтвердження здійснення
господарської операції та ін.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу просить ухвалу господарського
суду першої інстанції залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення, посилаючись на законність
та обґрунтованість ухвали суду, з
мотивів викладених у відзиві та ін.

Позивач у призначене судове засідання
не з'явився, про причини неявки
Харківський апеляційний господарський
суд не повідомив, на адресу суду
повернулась ухвали Харківського
апеляційного господарського суду від
26.12.2013 р. про прийняття апеляційної
скарги до провадження, яка надіслана
позивачу у відповідності до ст. 87 ГПК
України на адресу, яка вказана в
апеляційній скарзі.

Неявка в судове засідання представника
позивача не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги по суті.

Згідно зі ст. 102 ГПК України, апеляційна
скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
винесення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали встановила
наступне:

Як свідчать матеріали справи,
обґрунтовуючи заяву про виправлення
описки в рішенні господарського суду
Харківської області від 26.06.2013 р. у
справі № 922/1573/13, заявник вказує, що суд
в рішенні зазначив про те, що
відповідач поставив позивачу
виготовлену продукцію на загальну суму
56752,00 грн., що підтверджується копіями
видаткових накладних, але не
підписаних представником позивача, та
копією довіреності позивача № 266 від
15.11.2012 р. Як пояснив представник
відповідача, відвантаження товару
здійснювалося на підставі видаткових
накладних та довіреності, які для до
оформлення надавалися уповноваженим
представникам позивача, але останні не
повернуті до цього часу, що на думку
позивача є опискою.

Позивач вважає, що подані відповідачем
та досліджені судом не підписані
видаткові накладні не відповідають
вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", оскільки в них
відсутній особистий підпис особи, яка
отримала товар та інші дані, а отже не
можливо ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Позивач у заяві зазначає про те, що
судом при вирішення справи не
враховано та зазначено у рішенні, що
відповідач поставив позивачу
виготовлену продукцію.

Зазначені обставини стали підставою
для звернення позивача до
господарського суду з заявою про
виправлення описки.

Ухвала мотивована з посиланням на те,
що викладені висновки ґрунтуються на
матеріалах справи та не містять описки.

Викладені вище висновки
господарського суду, на думку колегії
суддів, повністю відповідають
фактичним обставинам спору та
матеріалам справи, їм надана правильна
та належна правова оцінка, в зв'язку з
чим відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги і скасування
прийнятої по справі ухвали з наступних
підстав:

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК
України, доказами у справі є будь -які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 89 ГПК України, суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення.

При цьому, під описками та
арифметичними помилками, про які
йдеться у ст. 89 Господарського
процесуального кодексу України, слід
розуміти випадкові механічні помилки
або описки у рішенні чи ухвалі,
допущені при його викладенні.

Більш того, під поняттям "описка"
розуміється помилка, що порушує
правила граматики, синтаксису,
пунктуації, нумерації, яка впливає на
зміст судового рішення та його
виконання.

Але в даному випадку, як вбачається з
матеріалів справи та зазначено в
рішенні: "Позивачем було здійснено
оплату в загальній сумі 31540,00 грн., що
підтверджується копіями платіжних
доручень та банківських виписок, в
призначенні платежу яких вказано -
передплата за трафаретний
друк/наклейку, згідно з вищенаведених
рахунків-фактур. Відповідач поставив
позивачу виготовлену продукцію на
загальну суму 56752,00 грн., що
підтверджується копіями видаткових
накладних, але не підписаних
представником позивача, та копією
довіреності позивача № 266 від 15.11.12 р.

Суд першої інстанції в своєму рішенні
посилається також на пояснення
представника відповідача -
«відвантаження товару здійснювалося
на підставі видаткових накладних та
довіреностей, які для до оформлення
надавалися уповноваженим
представникам позивача, але останні не
повернуті до цього часу."

Тобто суд правомірно вважає, що ним
ніякої описки в рішенні суду від 26.06.2013
р. по даній справі допущено не було, а
навпаки, судом першої інстанції
встановлені та досліджені обставини,
які в подальшому покладені в основу
прийнятого рішення, суть якого
зводиться до того, що відповідач не
безпідставно отримав грошові кошти, а
за укладеним договором підряду.

Відмовляючи у задоволенні заяви
позивача про виправлення описки в
рішенні господарського суду від 26.06.2013
р., суд виходив з того, що запропонована
позивачем редакція змін до тексту
рішення змінює суть самого рішення,
зокрема, виключає обставини, на які
посилався суд при прийнятті рішення.

З урахуванням викладеного, суд визнає
доводи позивача позбавленими
фактичного та правового обґрунтування,
а так само такими, що не відповідають,
як матеріалам справи, так і нормам
чинного законодавства, у зв'язку з
ненаданням всупереч вимогам ст. 33 ГПК
України доказів в підтвердження
обставин, на існуванні яких наполягає
відповідач.

На підставі вищевикладеного, ухвалу
господарського суду Харківської
області від 18.11.2013 року у справі №
922/1573/13 прийнято з урахуванням
фактичних обставин справи та чинного
законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в
ухвалі господарського суду
відповідають вимогам законодавства та
фактичним обставинам справи, а мотиви
заявника скарги, з яких вони
оспорюються не можуть бути підставою
для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст.
105, 106 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 18.11.2013 року по
справі № 922/1573/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу -без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписано 20.01.2014
р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Барбашова С.В.