м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Комунального підприємства «ЖЕО - 105
Голосіївського району»
До Товариства з
обмеженою відповідальністю «Славолга»
Про стягнення 13 697,64 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача Дацюк І.І.,
довіреність № 9 від 03.01.2013р.
від відповідача Поліщук А.П.,
довіреність № б/н від 21.11.2013р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство «ЖЕО - 105
Голосіївського району» (далі - позивач)
подало на розгляд господарського суду
міста Києва позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Славолга»
(далі - відповідач) про стягнення 13 697,64
Позовні вимоги позивача мотивовані
тим, що відповідачем не виконуються
умови договору № 4417 від 10.07.2009р.
Ухвалою суду від 22.11.2013р. порушено
призначено розгляд на 09.12.2013 р.
02.12.2013р. відповідач подав через
канцелярію суду клопотання про
відкладення розгляду справи.
09.12.2013р. представник позивача у
судовому засідання підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі, вимог
ухвали суду про порушення провадження
у справі не виконав.
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився, вимог ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав.
Суд задовольнив клопотання
відповідача та відклав розгляд справи
23.12.2013р. відповідач подав через
канцелярію суду відзив на позов.
23.12.2013р. представник позивача у судове
засідання не з`явився, про причини
своєї відсутності суд не повідомив.
Представник відповідача проти позову
заперечив, з підстав викладених у
Суд відклав розгляд справи на 27.01.2014р., у
зв`язку з відсутністю представника
27.01.2014р. представник позивача у
судовому засіданні підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача проти позову
Суд дійшов висновку про задоволення
позовних вимог частково.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено
договір № 4417 про надання комунальних
послуг та відшкодування витрат на
утримання будинку та прибудинкової
території від 10.07.2009 року (далі -
договір) у приміщенні, що знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Горького 14-Б.

Відповідач користується вказаним
приміщенням, на підставі договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення № 1295 від 25.02.2008р.

Відповідно до п.1,2. Договору, виконавець
зобов'язується надавати споживачеві
послуги водо-, теплопостачання ,
водовідведення, утримання будинку та
прибудинкової території, а споживач
зобов'язується своєчасно здійснювати
оплату за споживання і користування
послугами та відшкодування
пропорційну частку витрат на утримання
будинку та прибудинкової території на
умовах цього договору.

Згідно з п.3.1 Договору, відповідач
зобов'язався сплачувати вартість
отриманих послуг на рахунок позивача
до 25 числа поточного місяця.

Згідно п. 1.3. Договору визначено, що
відповідач несе витрати по утриманню
та обслуговуванню власного приміщення
, а також бере участь у загальних для
всього будинку та прибудинкової
території витратах, пов'язаних з його
експлуатацією і ремонтом, пропорційно
площі приміщення, що належить власнику.

У відповідності до п. 3.3 Договору, у
випадку прийняття органами влади
України рішень щодо зміни цін і
тарифів, порядку розрахунків між
підприємствами, організаціями,
установами та громадянами, новий
порядок поширюється на умови цього
договору без їх узгодження сторонами.

Позивач у позові зазначає про те, що ним
у відповідності до договору надавались
послуги належним чином та у повному
обсязі, проте відповідач порушував
умови договору в частині оплати
вартості отриманих послуг за період з
жовтня 2012р. по липень 2013р. включно,
внаслідок чого у останнього перед
позивачем утворилась заборгованість
по оплаті за комунальні послуги у
розмірі 10216,18 грн.

Відповідно до п.3.5. договору, за
несвоєчасну сплату коштів, споживач
сплачує виконавцю суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення , а
також пеню в розмірі 0,5 % від суми
прострочених платежів за кожен день
прострочення, але не більше двох
облікових ставок НБУ.

У своїй позовній заяві позивач просив
суд стягнути з відповідача 13697,64 грн. -
боргу, а саме: 10216,18 грн. - основного
боргу, 3305,93 грн. - пені, 23,12 грн. - індексу
інфляції, 152,41 грн. - 3% річних та судові
витрати.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 901 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
надання послуг.

Відповідно до ст.901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання.

У судових засіданнях відповідача
заперечував частково проти позовних
вимог, посилаючись на те, що з 04.04.2013р. не
користується вказаними приміщеннями,
внасдіок чого визнав борг у розмірі
9217,25 грн.

Судом встановлено, що у відповідності
до договору про розірвання договору
купівлі-продажу нежилих приміщень № 718
від 04.04.2013 р. (далі Договір розірвання),
посвідченого приватним нотаріусом
Гуменюк О.М., Договір купівлі-продажу
№1295 від 25.02.2008 р. було розірвано,
предмет цього Договору повернуто
попередньому власнику ТОВ «Лаброгран».

Згідно п.1 Договору № 4417 від 10.07.2009 р. про
надання комунальних послуг на який, як
на підставу своїх позовних вимог,
посилається позивач та згідно з яким
проводить розрахунок суми позову (далі
Договір), підприємство відповідача є
власником вищезазначеного нерухомого
майна та споживачем комунальних послуг
по обслуговуванню цього нерухомого
майна.

У відповідності до п.1 Договору
розірвання, з 04.04.2013 р. ТОВ «Славолга» не
є власником вищевказаного нерухомого
майна та не є споживачем комунальних
послуг по Договору.

Тобто заборгованість у відповідача
перед позивачем наявна за період з
жовтня 2012р. по 04 квітня 2013р. у розмірі
9217,25 грн., внаслідок чого суд дійшов
висновку про перерахунок штрафних
санкцій, згідно якого до стягнення за
розрахунком суду підлягає 140,91 грн. - 3%
річних, 18,41 грн. - інфляційних втрат та
691,29 грн. - пені.

У відповідності до п.6 ст. 231 ГК України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов`язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ , за увесь час
користування чужими грошовими коштами,
якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Вина
відповідача в порушенні зобов'язань по
оплаті за поставлений позивачем товар
доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову покладаються на
відповідача, пропорційно розмірк
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст.
22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Славолга» (01001,
м.Київ, вул. Еспланадна 30-А, кв.7, ) на користь Комунального
підприємства ЖЕО - 105 Голосіївського
району» (01033, м.Київ, вул. Тарасівська 2,
) 9217 (дев`ять тисяч
двісті сімнадцять) грн. 25 коп. -
основного боргу, 691 (шістсот дев`яносто
одну) грн. 29 коп. - пені, 18 (вісімнадцять)
грн. 41 коп. - інфляційних втрат, 140 (сто
сорок) грн. 91 коп. - 3% річних та судовий
збір у розмірі 1273 (одну тисячу двісті
сімдесят три) грн. 17 коп.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення підписано 31.01.2014р.
)

Суддя
В.І.Мельник