ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р.Справа № 922/3261/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Мамалуя О.О.

при секретарі судового засідання
Стоянові А.С.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Жовтневого району
м. Харкова в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Харківській області, м. Харків до ВКП
"Нордік" у ф. ТОВ, м. Харків про
стягнення коштів за участю :

прокурора - Хряк О.О.;

позивача - Сосіна І.О. - дов.;

Шевченко В.Л. - дов.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Харкова
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
в інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у Харківській
області, в якій просить стягнути з ВКП
"Нордік" у формі ТОВ збитки по
відшкодуванню шкоди завданої державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки в сумі 32735,85 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
та в судовому засіданні проти позову
заперечує та просить в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Прокурор та позивач в позовній заяві
зазначають, що відповідно до договору
оренди землі від 01.08.2011 р. Харківська
міська рада на підставі рішення 43 сесії
5 скликання від 29.04.2010 р. № 62/10 "Про
продовження строків будівництва
об"єктів" надає ТОВ ВКП "Нордік"
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі промисловості загальною площею
1,0775 га, з яких під забудовою 0,0990 га,
інших угідь - 0,9785 га за адресою: м.
Харків, вул. Текстильна, 4а - терміном до
31.12.2012 р. Державна екологічна інспекція
проведа перевірку щодо дотримання
вимог природоохоронного законодавства
ТОВ ВКП "Нордік", в ході якої було
складено акт № 799/09-18, яким встановлено,
що на балансі підприємства знаходиться
артезіанська свердловина, що
розташована за адресою: вул.
Текстильна, 4а. Позивач зазначає, що
відповідач в період з 02.10.2010 р. по 05.12.2010
р. здійснювв забір води з артезіанської
свердловини за відсутності дозволу на
спеціальне водокористування.

В позові зазначено, що в ході
здійснення діяльності, відповідачем
здійснюються викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.
Встановлено, що джерелами утворення
викидів забруднюючих речовин на
підприємстві є:

- заготівельна ділянка (приміщення);

- механічний цех (приміщення);

- Топкова № 1. Котельна, а саме котел
"Pegasus F2 85Т";

- Топкова № 1. Котельна, а саме котел
"Pegasus F2 102Т";

- Топкова № 2. Котельна, а саме котел
"Pegasus F2 85Т";

- Топкова № 2. Котельна, а саме котел
"Pegasus F2 102Т".

Також прокурор та позивач зазначають,
що паспорт установки очистки газу (ГОУ)
відсутній, реєстрація установки в
Державній екологічній інспекції у
Харківській області не проведено, що не
відповідає правилам технічної
експлуатації установки очистки газу,
затверджені наказом міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 06.02.2009 р. № 52,
зареєстрованим в Мінюсті України від
13.04.2009 р. № 327/16343 та є порушенням ст. 10
Закону України "Про охорону
атмосферного повітря". Позивач вказує
на те, що відповідач до 01.02.2011 р.
здійснював викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами без
відповідного дозволу, що є порушенням
ст. 11 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" та при натурному
обстеженні території підприємства
було виявлено факт засмідчення
земельної ділянки площею 10,5 м2 та
об"ємом 15,75 м3, а саме розміщення
будівельних відходів та відходів
деревини на відкритій земельній
ділянці без твердого покриття, що
зафіксовано актом обстеження
засмідченої земельної ділянки від
11.10.2012 р. № 799/09-18-зас.1 та є порушення ст.
35 Закону України "Про охорону земель".
Позивачем відповідачу пред"явлено
претензію № 44 про відшкодування шкоди,
завданої державі внаслідок засмічення
земельної ділянки в розмірі 32735,85 грн.,
на яку він не відповів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив, що відповідно до
ст. 1166 Цивільного кодексу України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
шкоди, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) шкоди;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Важливим елементом доказування
наявності шкоди є встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою
потерпілої сторони. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а шкода, яка
завдана особі, - наслідком такої
протиправної поведінки.

Листом від 01.01.2009 р. "Про результати
вивчення та узагальнення судової
практики вирішення господарськими
судами спорів, пов'язаних з охороною
навколишнього природного середовища"
Вищий господарський суд України
роз'яснив, що факти забруднення
(засмічення) земель встановлюються
уповноваженими особами, які здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель. Такий висновок
обґрунтовано пунктом 3.3 Методики
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища 27.10.97 N 171 (у редакції наказу
Міністерства природи від 04.04.2007 N149).

Порядком організації та проведення
перевірок суб'єктів господарювання
щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженим наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10 вересня 2008 р. N
464, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України від 15 січня 2009 р. за N
18/16034 визначено процедуру проведення
перевірок з питань здійснення
державного контролю у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та оформлення їх результатів.

Відповідно до п. 4.17. Порядку, у разі
виявлення під час проведення перевірки
порушення вимог природоохоронного
законодавства, державні інспектори
складають протокол про
адміністративне правопорушення
відповідно до наказу Мінприроди
України від 05.07.2004 N 264 "Про затвердження
Інструкції з оформлення органами
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України
матеріалів про адміністративні
правопорушення", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.07.2004 за N
934/9533.

Згідно з п. 2.3. Інструкції з оформлення
органами Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України матеріалів про
адміністративні правопорушення,
Протокол складається на місці
виявлення правопорушення. Тобто, при
виявлені порушення вимог
природоохоронного законодавства
державний інспектор повинен був
скласти адміністративний протокол на
місці виявлення порушення, який є
засобом фіксації правопорушення.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
протокол складається уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Але позивачем
протокол про адміністративне
правопорушення складено не було.

Крім того, згідно з п. 1.4 Порядку, акт
перевірки - документ, який фіксує факт
проведення планових, позапланових
перевірок суб'єктів господарювання і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
та його дотримання.

Частиною 6 ст. 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" визначено які саме
відомості повинен містити акт, що
складається за результатами перевірки
у разі виявлення порушень вимог
законодавства.

Згідно з п. 4.14. Порядку, не допускається
включення до акта перевірки інформації
або висновків, які не підтверджені
документально.

Акт перевірки від № 799/09-18 від
28.09,01-05,08-12,15-18.10.2012 р. та акт обстеження
земельної ділянки від 11.10.2012 р. № 799/09-18
засм. 1 не містять зазначення предмету
державного нагляду (контролю);
детального та документально
підтвердженого опису виявленого
порушення з посиланням на відповідну
вимогу законодавства, документально
підтверджених зроблених в акті
висновків.

Висновки Державної екологічної
інспекції зроблені в Акті перевірки №
799/08-18 щодо забору води без відповідного
дозволу, викидів в атмосферу
забруднюючих речовин, засмічення
території ґрунтуються лише на
припущеннях державної екологічної
інспекції та не підтверджені жодними
протоколами лабораторних досліджень
та іншими матеріалами справи.

Крім того, пунктом 4.9 Порядку
передбачено, що державні інспектори
проводять перевірки об'єкта в
присутності керівника суб'єкта
господарювання або уповноважених ним
осіб.

Суд зазначає, що наявний в матеріалах
справи Акт перевірки від № 799/09-18 від
28.09,01-05,08-12,15-18.10.2012 р., підпису керівника
суб'єкта господарювання або
уповноважених ним осіб не містить.

Згідно з п. 4.19 Порядку, в останній день
перевірки два примірники акта
перевірки підписуються державними
інспекторами, які проводили перевірку,
і всіма членами комісії (якщо перевірка
проводилася комісією), керівником або
уповноваженою особою суб'єкта
господарювання. Якщо суб'єкт
господарювання не погоджується з
актом, він підписує акт із
зауваженнями. Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта перевірки. У
разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт, про це зазначається в
акті перевірки. Один примірник акта
перевірки (з відповідними додатками)
передається керівнику (уповноваженій
ним особі) суб'єкта господарювання, про
що на останній сторінці примірників
акта перевірки робиться відповідна
відмітка за підписом особи, яка
отримала акт перевірки, із зазначенням
посади, прізвища та ініціалів, а також
дати одержання акта. Другий примірник
акта перевірки зберігається в органі
Держекоінспекції (п. 4.20 Порядку).

Так, акт перевірки від № 799/09-18 від
28.09,01-05,08-12,15-18.10.2012 р. та акт обстеження
земельної ділянки від 11.10.2012 р. № 799/09-18
не складалися на території відповідача
у зв"язку з чим не були підписані ним
або уповноваженим представником. Даний
факт також підтверджується
відсутністю в них запису про відмову
від підпису акту як того вимагає п. 6 ст.
7 Закону України "Про оснвні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

В пункті 4.21 Порядку зазначено, що у
разі, якщо посадова особа або
уповноважений нею представник суб'єкта
господарювання відмовляється від
отримання акта перевірки особисто, то
такий акт передається через канцелярію
суб'єкта господарювання (із
зазначенням вхідного реєстраційного
номера) або відправляється
рекомендованим листом.

Докази направлення акту перевірки на
адресу відповідача листом № 4931/01-21/02-09
від 18.10.12 р. (а.с. 17) позивачем до
господарського суду не надано.

Суд звертає також увагу, що пунктом 4.23
Порядку встановлено, що припис щодо
усунення порушень природоохоронного
законодавства складається у двох
примірниках, один з яких не пізніше
п'яти робочих днів з дня складення акта
надається керівнику суб'єкта
господарювання чи уповноваженій ним
особі для виконання, другий з підписом
такої особи залишається в органі
Держекоінспекції, який здійснював
перевірку.

За таких обставин, суд вважає, що акт
перевірки від 28.09,1-5,8-12,15-18.10.2012р. №799/09-18,
акт обстеження земельної ділянки від
11.10.2012 р. № 799/09-18 засм.1 та припис від
24.10.12 р. № 02-25-106, не є належними доказами
обґрунтування заявлених позовних
вимог про стягнення 32735,85 грн. збитків
по відшкодуванню шкоди завданої
державі внаслідок засмічення
земельної ділянки.

Згідно з ст. 32 Господарсько
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються такими засобами як
письмові і речові докази, висновки
судових експертів тощо.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судом встановлено та позивачем не
спростовано недоведеність
встановлення належними доказами факту
завдання відповідачем шкоди державі
внаслідок засмічення земельної
ділянки, оскільки з матеріалів справи
вбачається порушення порядку
складання акту перевірки вимог
природоохоронного законодавства та
припису відповідачу про усунення
порушень вимог законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
справи в їх сукупності, господарський
суд вважає, що доводи, викладені
прокуратурою в позовній заяві, є
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами і не відповідають вимогам
закону.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.8
Конституції України, ст.ст. 43,49, 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог -
відмовити.

Повне рішення складено 27.01.2014 р.

Суддя Мамалуй О.О.