ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"04" лютого 2014 р.
Справа № 923/97/13-г

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Сулімовської М. Б., при
секретарі Шикаловій В.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
клопотання ліквідатора боржника
арбітражного керуючого Дудкіна Р.А. про
зняття арешту з нерухомого майна
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у
справі

за заявою: Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби

до боржника: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м.Херсон

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від ініціюючого кредитора: Єрашов І. .,
представник за довіреністю № 290/9/102-05
від 29.07.2013р.;

ліквідатор боржника Дудкін Р.А.
(свідоцтво НОМЕР_2 від 24.04.2013р.).

Ухвалою від 12.02.2013р. порушено
провадження у справі про банкрутство
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
визнано безспірні вимоги ДПІ у м.
Херсоні, вжито заходів щодо
забезпечення вимог кредиторів, у
зв'язку з чим заборонено боржнику
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
приймати рішення щодо ліквідації а
також відчужувати основні засоби та
предмети застави, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду
від 27.02.2013р. боржника визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру
строком на 12 місяців і призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Рябець Олександра
Михайловича, якого зобов'язано
здійснити ліквідаційну процедуру
банкрута і забезпечити виконання
вимог, передбачених ст.ст. 41-48, 90-92
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з поданням
ліквідаційного балансу до суду.

Ухвалою суду від 06.06.2013р.
повноваження ліквідатора банкрута
арбітражного керуючого Рябець О.М.
припинено та призначено ліквідатором
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
арбітражного керуючого Дудкіна Р.А.,
якого зобов`язано здійснити
ліквідаційну процедуру боржника.

15.01.2014р. до суду звернувся
ліквідатор банкрута із клопотанням про
зняття арешту з нерухомого майна
боржника.

Ухвалою господарського суду від
20.01.2014р. розгляд заявленого
ліквідатором боржника клопотання
призначено на 04.02.2014р.

Представник ініціюючого
кредитора та ліквідатор боржника в
судове засідання прибули.

Ліквідатор банкрута арбітражний
керуючий Дудкін Р.А. в судовому
засіданні підтримав заявлене
клопотання про зняття арешту з
нерухомого майна боржника, просить суд
його задовольнити.

Представник ДПІ у м.Херсоні проти
задоволення клопотання ліквідатора
банкрута не заперечує.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників провадження, суд -

в с т а н о в и в:

Провадження у справі про
банкрутство фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 порушено ухвалою
господарського суду від 12.02.2013р. за
заявою кредитора ДПІ у м. Херсоні.

Постановою господарського суду
від 27.02.2013р. боржника визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру
строком на 12 місяців і призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Рябець Олександра
Михайловича, якого зобов'язано
здійснити ліквідаційну процедуру
банкрута і забезпечити виконання
вимог, передбачених ст.ст. 41-48, 90-92
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з поданням
ліквідаційного балансу до суду.

Ухвалою суду від 06.06.2013р.
повноваження ліквідатора банкрута
арбітражного керуючого Рябець О.М.
припинено та призначено ліквідатором
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
арбітражного керуючого Дудкіна Р.А.,
якого зобов`язано здійснити
ліквідаційну процедуру боржника.

09.07.2013р. до суду звернувся
ліквідатор банкрута із клопотанням про
зняття арешту з нерухомого майна
боржника.

Обґрунтовуючи клопотання ліквідатор в
судовому засіданні зазначив, що,
здійснюючи свої повноваження в
ліквідаційній процедурі, він стикнувся
з перешкодами в реалізації заходів
ліквідаційної процедури, оскільки,
незважаючи на винесення 27.02.2013р.
господарським судом постанови про
визнання банкрутом боржника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна містяться записи щодо
обтяження нерухомого майна банкрута,
що є порушенням вимог статті 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом". Підкреслив,
що під час здійснення ліквідатором
обов'язків щодо задоволення вимог
кредиторів, майнові активи боржника,
визнаного банкрутом, мають бути
вільними від будь-яких обмежень щодо
розпорядження ними, оскільки одним із
завдань ліквідаційної процедури є
продаж майна боржника з метою
задоволення визнаних вимог кредиторів,
а тому майно банкрута повинно бути
вільним від будь-яких обтяжень.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення ліквідатора
боржника, суд встановив наступне.

Статтею 4-1 ГПК України визначено,
що господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами.

За приписами ч.4 ст.40 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у
ліквідаційній процедурі господарський
суд розглядає скарги на дії
(бездіяльність) учасників
ліквідаційної процедури та здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Постановою господарського суду
від 27.02.2013р. боржника визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру
строком на 12 місяців і призначено
ліквідатора банкрута, якого
зобов'язано здійснити ліквідаційну
процедуру банкрута і забезпечити
виконання вимог, передбачених ст.ст.
41-48, 90-92 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з поданням
ліквідаційного балансу до суду.

Пунктом 11 даної постанови
скасовано арешт, накладений на майно
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та
інші обмеження по розпорядженню майном
боржника і визначено, що накладення
нових арештів або інших обмежень по
розпорядженню майном банкрута не
допускається, оскільки згідно з
вимогами статті 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, зокрема, скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника. Накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута не допускається.

Особливості банкрутства суб'єкта
підприємницької діяльності -
громадянина визначені ст. ст. 90 - 92
розділу VІІ Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 84 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що відносини, пов'язані з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності,
визначених у розділі VІІ, регулюються
Законом з урахуванням особливостей,
передбачених цим розділом.

До окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності, крім
іншого, законодавець виділив
громадянина, який здійснює
підприємницьку діяльність (статті 90-92
Закону).

Спеціальне регулювання відносин
даної категорії юридичних осіб полягає
в тому, що при їх банкрутстві
застосовуються норми розділу VІІ
Закону, а загальні норми Закону
застосовуються субсидіарно - в частині,
що не врегульована даним розділом, а
також у випадках, прямо зазначених в
Законі.

За приписами статті 4-5
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди здійснюють
правосуддя у справах про банкрутство
шляхом прийняття обов'язкових до
виконання на усій території України
рішень, ухвал та постанов.

Відповідно до статті 8 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" постанова про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури,
прийнята господарським судом у справі
про банкрутство, набирає законної сили
з моменту її прийняття.

Відповідно до приписів статті 41
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ліквідатор з
дня свого призначення здійснює такі
повноваження, зокрема, приймає до свого
відання майно боржника, забезпечує
його збереження; виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; здійснює інвентаризацію та
оцінку майна банкрута тощо.

Статтею 42 вказаного Закону про
банкрутство передбачено, що усі види
майнових активів (майно та майнові
права) банкрута, які належать йому на
праві власності або господарського
відання на дату відкриття
ліквідаційної процедури та виявлені в
ході ліквідаційної процедури,
включаються до складу ліквідаційної
маси.

Частина 4 статті 42 Закону
встановлює, що майно банкрута, що є
предметом забезпечення, не включається
до складу ліквідаційної маси, і
використовується виключно для
задоволення вимог кредитора за
зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Згідно приписів статті 44 Закону
після проведення інвентаризації та
оцінки майна ліквідатор здійснює
продаж майна банкрута.

Так в ході ліквідаційної
процедури ліквідатором Дудкіним Р.А.
було виявлено, що майнові активи
банкрута обтяжені заборонами
відповідно до витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна (т.2 а.с.105).

Ліквідатор боржника звернувся з
відповідним клопотанням про вилучення
записів щодо обтяжень майна банкрута
до Реєстраційної служби
Комсомольського районного управління
юстиції, проте дане клопотання
залишилось без задоволення, що і
спонукало ліквідатора звернутись до
господарського суду із заявою про
скасування обмежень на нерухоме майно
банкрута.

Розглянувши дане
клопотання, суд вважає, що воно
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Юридичний факт банкрутства особи
вводить відносно банкрута новий
правовий режим, який регулюється
спеціальним Законом - Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
вимоги якого розповсюджуються на усіх
учасників суспільних відносин, що
стосуються прав і обов'язків
боржника-банкрута. Права та інтереси
банкрута і кредиторів у справі
реалізуються через ліквідатора, який
для їх забезпечення має право подати
відповідні заяви (клопотання) до
органів та осіб, що наклали арешти чи
заборони на майно боржника-банкрута,
які, в свою чергу, зобов'язані їх
скасувати (припинити, анулювати, зняти,
погасити тощо).

Оскільки Закон прямо
забороняє накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута після винесення
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом, то
накладення арештів і заборон відносно
майна боржника-банкрута в період
ліквідаційної процедури є
неправомірним (незаконним).

Постанова господарського
суду Херсонської області від 27.02.2013р. у
справі № 923/97/13-г та факт банкрутства,
який нею встановлений, для осіб, які
наклали арешти або заборони на майно
боржника, визнаного банкрутом, є
правозмінюючим юридичним фактом,
наслідком якого є скасування за заявою
ліквідатора арештів та інших заборон,
що накладені на майно банкрута
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в
тому числі і на майно фізичної особи
ОСОБА_2, будь-якими органами (судами,
нотаріусами, органами виконавчої
служби тощо), що їх наклали (вчинили).

З огляду на викладене суд
зауважує, що перебування майна, яке має
бути включене до складу ліквідаційної
маси банкрута, в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, у процедурі банкрутства робить
неможливим виконання ліквідатором
банкрута обов'язків, передбачених
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", та суперечить
приписам статті 38 зазначеного Закону
щодо зняття арештів чи інших обмежень
щодо розпорядження майном банкрута.

Таким чином, під час
здійснення ліквідатором покладених на
нього обов'язків щодо задоволення
вимог, включених до реєстру вимог
кредиторів, майнові активи боржника,
визнаного банкрутом, мають бути
вільними від будь-яких обмежень щодо
розпорядження ними, оскільки одним із
завдань ліквідаційної процедури є
продаж майна боржника з метою
задоволення визнаних вимог кредиторів.

Відповідно до статті 37 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" під
ліквідацією розуміється припинення
суб'єкта підприємницької діяльності,
визнаного господарським судом
банкрутом, з метою здійснення заходів
щодо задоволення в порядку цього
Закону вимог кредиторів шляхом продажу
його майна.

Накладене обтяження на майно
банкрута є перешкодою (обмеженням) у
здійсненні ліквідатором ліквідаційних
заходів щодо банкрута.

Отже, з моменту відкриття
щодо боржника ліквідаційної процедури
всі без винятку обтяження його активів
підлягають скасуванню. Це пов'язано з
тим, що у процедурі ліквідації
задоволення вимог кредиторів
відбувається за рахунок коштів,
отриманих від здійсненої у
встановленому порядку реалізації
майна банкрута.

При цьому, зняття заборон та
арештів із майна боржника у порядку
статті 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
безумовним, і стосується будь-яких
органів і посадових осіб.

Згідно статті 2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", обтяженням є заборона
розпоряджатися та/або користуватися
нерухомим майном, яка встановлена або
законом, або актами уповноважених на це
органів державної влади, їх посадових
осіб або яка виникає на підставі
договорів.

Частинами 2, 3 статті 6 зазначеного
Закону передбачено, що держателем
Державного реєстру прав є спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади з питань державної
реєстрації прав - Міністерство юстиції
України, а адміністратором Державного
реєстру прав є державне підприємство,
що належить до сфери управління
Міністерства юстиції України, здійснює
заходи із створення та супроводження
програмного забезпечення Державного
реєстру прав та відповідає за технічне
і технологічне забезпечення,
збереження та захист даних, що
містяться у Державному реєстрі прав.

Пунктом 5 статті 19 зазначеного
Закону визначено, що підставою для
здійснення державної реєстрації прав
(обтяжень) є, зокрема, рішення судів, що
набрали законної сили.

Відповідно до ст. 43 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", відомості про
припинення обтяження реєструються
держателем або реєстратором
Державного реєстру на підставі рішення
суду або заяви обтяжувача, в якій
зазначаються реєстраційний номер
запису, найменування боржника,
ідентифікаційний код боржника в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України чи
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника в Державному реєстрі фізичних
осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів та інформація
про припинення обтяження.

Згідно з положеннями п.5 Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 р. N 1141, внесення
відомостей до державного реєстру
здійснюється на підставі заяв
(запитів).

Разом з тим, нормами
Господарського процесуального кодексу
України не передбачено складання
судом запитів за будь-якими формами
або інших заяв, оскільки
процесуальними документами
господарського суду є рішення, ухвали
та постанови, які є, в свою чергу,
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 19
Конституції України, ст. 4-5 ГПК України
господарські суди не вправі діяти поза
межами наданих їм повноважень, зокрема,
шляхом подання заяв до відповідних
державних органів, а тільки шляхом
прийняття судових рішень (ухвал).

Відповідно до статті 8
Конституції України - Конституція
України має найвищу юридичну силу. Ст.
124 Конституції України передбачено
поширення юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають в державі.
Судові рішення ухвалюються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Таким чином, всі арешти та інші
обмеження щодо користування майном
банкрута підлягають скасуванню, що з
урахуванням зазначених вище обставин
справи, на думку господарського суду, є
підставою для винесення відповідного
судового рішення. (аналогічної позиції
дотримується Вищий господарський суд,
зокрема, в постановах від 13.11.2012 року у
справі №Б19/311-08/13, від 14.11.2012 року у
справі №44/440-б.)

За викладених обставин суд
вважає клопотання ліквідатора
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Задовольняючи клопотання
ліквідатора, суд зазначає, що норми
статті 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
щодо скасування арешту, накладеного на
майно боржника, визнаного банкрутом та
заборони накладання нових арештів в
ліквідаційній процедурі, мають
імперативний характер і не
передбачають отримання додаткових
процесуальних документів для її
реалізації.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 2, 38, 40, 42 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.86 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Клопотання ліквідатора
боржника фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 арбітражного керуючого Дудкіна
Р.А. про скасування арешту з нерухомого
майна банкрута фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Скасувати арешт нерухомого
майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(юридична адреса: 73003, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
заборону на його відчуження, накладені
постановою Відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні про накладення арешту від
14.06.2012р. №3302006.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Комсомольського районного управління
юстиції у м.Херсоні (73020, м.Херсон,
вул.Лавреньова,7) здійснити державну
реєстрацію припинення обтяження,
зареєстрованого в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна 26.06.2012р. №12665070; тип обтяження:
арешт нерухомого майна; підстава
обтяження: постанова про накладення
арешту №3302006 від 14.06.2012р. відділу ДВС
Комсомольського РУЮ у м.Херсоні, д/в
Куриленко; об'єкт обтяження:
невизначене майно, все нерухоме майно;
власник: ОСОБА_2, код НОМЕР_1, АДРЕСА_2;
обтяжувач: Відділ державної виконавчої
служби Комсомольського районного
управління юстиції у м.Херсоні, код
34906677, 73000, Херсонська область, м.Херсон,
вул.Р.Люксембург,7.

4. Дану ухвалу надіслати:

- ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні,
Реєстраційній службі Комсомольського
РУЮ у м.Херсоні - до виконання;

- кредиторам, ліквідатору Дудкіну
Р.А. - до відома.

Ухвала господарського суду
набрала законної сили з дня її
прийняття - 04.02.2014р. Строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання протягом одного року від дня
його видачі.

Ухвала відповідає вимогам Закону
України "Про виконавче провадження" та
згідно зі статтею 124 Конституції
України та статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України є
обов'язковою до виконання на всій
території України і виконується в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження".

Суддя
М.Б. Сулімовська