ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р. Справа № 909/15/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Грици Ю.І.,

при секретарі судового засідання
Ковальчук Р. О.

За участю:

представника позивача - Вірст Р.Я.,

представника відповідача - Гавера В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом:
приватного підприємства "Гемера Транс",
вул. Б.Хмельницького, 40/69, м.Калуш,
Калуський район, Івано-Франківська
область,77300, до
відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпат-Полімер", вул.
Промислова, 4, м. Калуш, Калуський район,
Івано-Франківська область,77300, про стягнення
заборгованості в сумі 558 420,80 грн.,

встановив, що приватне підприємство
"Гемера Транс" звернулось до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпат-Полімер" про
стягнення заборгованості в сумі 558 420,80
коп. та судових витрат.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує в повному обсязі. В
обґрунтування вимог зазначив, що
відповідач ТОВ "Карпат-Полімер",
всупереч нормам ЦК України, ГК України,
умовам договору купівлі-продажу №
КП2012/1 від 01.04.2012р.р. не виконав взяті на
себе зобов'язання в частині оплати за
поставлений товар. Факт постачання
якого підтверджується видатковими
накладними № РН-0000001 від 20.09.2012 р. на
суму 72567,60 грн., № РН-0000002 від 20.09.2012 р. на
суму 302480,00 грн., № РН-0000003 від 20.09.2012 р. на
суму 183373,20 грн., які знаходяться в
матеріалах справи (а.с.15-17).

Відповідач щодо позову заперечив,
відзиву на позов та доказів належного
виконання своїх зобов'язань не надав,
доводи позивача не спростував.

Суд, враховуючи приписи ст. 75 ГПК
України, зокрема право суду розглянути
справу, у випадку неподання відзиву на
позовну заяву, за наявними в ній
матеріалами, розглянув матеріали
справи, заслухав представників сторін,
вважає, що позов слід задоволити,
виходячи з наступного:

Між сторонами у справі 01.04.2012 р. було
укладено договір купівлі-продажу
№КП2012/106, згідно з умовами якого
позивач (Продавець) зобов'язується
продати (передати у власність) Покупця:
товар, який зазначено в специфікаціях,
що являються складовими та
невід'ємними частинами цього договору,
а Покупець зобов'язується прийняти цей
товар та оплатити його вартість в
порядку та на умовах, передбаченого цим
договором.

Асортимент, кількість та ціна товару
погоджується сторонами в
специфікаціях (п.1.2. договору).

Згідно п. 3.2. Договору поставка товару
здійснюється Продавцем на умовах СРТ м.
Калуш, вул. Б.Хмельницького, 86 (склад
Покупця) на підставі замовлення
Покупця. Датою поставки (передачі)
товару вважається дата зазначена
сторонами у видатковій накладні (п.3.3.
договору).

Так, на виконання умов вказаного
договору позивач поставив відповідачу
20 вересня 2012 року товар на загальну
суму 558 420,80 грн., що підтверджується
видатковими накладними № РН-0000001 від
20.09..2012 р. на суму 72 567,60 грн., № РН-0000002
від 20.09.2012 р. на суму 302 480,00 грн., №
РН-0000003 від 20.09.2012 р. на суму 183373,20 грн. та
актом звірки взаємних розрахунків від
29.11.2013 р. які підписані та скріплені
печатками сторін та знаходяться в
матеріалах справи (а.с.15-18).

Пунктом 4.6. договору передбачено, що
Продавець вправі поставляти товар
Покупцю без здійснення 100 % попередньої
оплати її вартості (п.4.5. договору). В
такому випадку Покупець зобов'язаний
здійснити повний розрахунок за
поставлений йому товар в термін, що не
перевищує семи банківських днів з дати
поставки товару.

Та, як свідчать обставини справи
відповідач не здійснив своєчасно та в
повному обсязі оплати за поставлений
товар, чим порушив умови укладеного між
сторонами договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 Господарського
процесуального кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

В силу дії ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічне
положення закріплено в ч.1 ст. 188 ГК
України.

Якщо у зобов"язанні встановлено строк
(термін) його виконання то воно
підлягає виконанню в цей строк (ч. 2 ст.530
ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 цього ж кодексу,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідач доказів належного
виконання своїх зобов'язань не надав,
доводи позивача не спростував, а тому
суд вважає позовну вимогу про
стягнення 558420,80 грн. заборгованості за
поставлений товар обґрунтованою.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст.34 ГПК України
).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, заявлені позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору, слід
відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530, 610, 629, 655, 692
Цивільного кодексу України, ст.ст. 188, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
33, 34, 43, 49, 75, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпат-Полімер" (вул.
Промислова, 4, м. Калуш, Калуський район,
Івано-Франківська область, 77300, ) на користь приватного
підприємства "Гемера Транс" (вул.
Б.Хмельницького, 40/69, м. Калуш, Калуський
район, Івано-Франківська область, 77300,
) - 558420грн.80 коп.
заборгованості та 11168,42 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.02.14

Суддя
Грица Ю. І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Дуб'юк Т.Ю. 03.02.14