ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р.Справа № 922/4313/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Яровому А.С.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Харківської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком",
м. Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Велтон.Телеком", м.
Харків про стягнення 851 258,12 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Бойко Р.О., довіреність №1786
від 11.12.2013 р.

відповідача - Бочарова Н.В., довіреність
б/н від 05.10.2013 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Харківської філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", м. Харків (позивач)
звернулось до господарського суду
Харківської області області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Велтон.Телеком"
(відповідача) про стягнення з
відповідача на користь позивача 851 258,12
грн., з яких: 497 826,80 грн. основного боргу,
1 135,82 грн. пені та 1 238,51 грн. 3% річних за
договором № 511-10 від 20.07.2013 р. про
надання послуг використання місця в
каналі кабельної каналізації, а також
346 761,36 грн. основного боргу, 2 961,02 грн.
пені та 1 324,61 грн. 3% річних за договором
№ 136-10 від 23.06.2008 р. про надання в
використання лінійних споруд. Позивач
також просить суд покласти на
відповідача понесені витрати по сплаті
судового збору в розмірі 17 025,17 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні та у наданих до суду заявах
(вх.№41588 від 11.11.2013 р., вх.№45459 від 06.12.2013
р., т. 1 а.с.60-61, 210-211) просить суд
припинити провадження у справі в
частині стягнення з відповідача
23 276,52 грн. основного боргу та 1 135,82
грн. пені за договором №511-10 від 20.07.2010 р.

Представник позивача просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача 474 560,28 грн. основного боргу та 1
238,51 грн. 3% річних за договором № 511-10 від
20.07.2013 року, 346 761,36 грн. основного боргу, 2
961,02 грн. пені та 1 324,61 грн. 3% річних за
договором № 136-10 від 23.06.2008 р., а також
судовий збір в розмірі 17 025,17
грн., всього: 843 870,95 грн.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у наданих до суду
уточненнях до відзиву (вх.№2361 від 23.01.2014
р., т.2 а.с.42-43) позовні вимоги визнає у
повному обсязі, заявив клопотання про
надання розстрочки виконання рішення
суду шляхом сплати 843 870,95 грн. протягом
дванадцяти місяців після набрання
рішення законної сили за наданим
графіком (в перший місяць - 70 322,68 грн., в
наступні одинадцять місяців - по 70 322,57
грн. щомісячно), посилаючись на скрутне
фінансове становище.

Представник позивача заперечує проти
клопотання відповідача щодо надання
розстрочки виконання рішення суду,
мотивуючи тим, що ПАТ "Укртелеком" також
перебуває у скрутному фінансовому
стані.

У судовому засіданні 18.12.2013 р. було
оголошено перерву до 24.12.2013
р., 21.01.2014 р. - до 23.01.2014 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, вивчивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно та повно дослідивши надані
сторонами докази у їх сукупності, суд
встановив наступне.

23.06.2008 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір №136-10 про надання
в користування лінійних споруд, зі
змінами, внесеними додатковими угодами
до договору №1 від 20.06.2009 р., №2 від 30.12.2009
р., №3 від 02.05.2010 р., №4 від 20.07.2010 р., які є
його невід'ємними частинами.

За умовами п.1.1. договору позивач надає
відповідачу в користування лінійні
споруди місцевого зв'язку згідно
Додатку №2 до договору, а відповідач
зобов'язався своєчасно проводити
оплату згідно з умовами договору (п.2.2.1.
договору).

За умовами п.3.1. договору плата за
послуги з користування лінійних споруд
визначається актом здавання-приймання
послуг (форма акту наведена у Додатку
№3) згідно з тарифами на послуги
(Додаток №1), шляхом перемноження на
відповідну кількість (Додаток №2).

Згідно з п.3.2. договору відповідач
зобов'язаний щомісячно, до 20-го числа
місяця, наступного за розрахунковим
вносити плату за отримані послуги на
розрахунковий рахунок позивача на
підставі рахунку, виставленого до 10-го
числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Окрім того, 20.07.2010 р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір
№511-10 про надання послуги використання
місця в каналі кабельної каналізації,
за умовами якого позивач відповідно до
умов цього договору, у тому числі
згідно зазначених у Додатку №1 до
договору технічних даних, зобов'язався
надати відповідачеві послугу
використання місця в каналі кабельної
каналізації у м. Харкові, а
відповідач зобов'язався оплатити ці
послуги відповідно до умов цього
договору (п.1.1. договору).

За умовами п.3.1. цього договору вартість
послуги використання місця в каналі
кабельної каналізації визначається
відповідно до діючих тарифів позивача.
У Додатку №2 до договору зазначається
вартість послуг, що розрахована на
підставі діючих на момент підписання
договору тарифів. Тарифи та вартість
послуг з використання місця в каналі
кабельної каналізації позивач має
право змінювати в односторонньому
порядку відповідно до п.2.3.3. цього
договору.

Згідно з п.3.2. договору вартість послуг
з технічного нагляду за роботою
останньої організації при виконанні
робіт в кабельній каналізації позивача
визначається відповідно до тарифів
позивача, діючих на момент виконання
робіт. У Додатку №3 до договору
зазначені тарифи, діючі на момент
виконання договору, які позивач має
право змінювати в односторонньому
порядку у будь-який час відповідно до
п.2.3.4. цього договору. Оплату вартості
послуги з технічного нагляду за
роботою сторонньої організації
замовник здійснює одноразово протягом
5 (п'яти) банківських днів з дати
виставлення відповідного рахунку
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок позивачу (п. 3.3
договору).

Відповідно до п.3.5. договору на вартість
послуг додатково нараховується
податок на додану вартість за ставкою,
визначеною відповідно до чинного
законодавства України.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання за
договорами виконав належним чином, у
період з червня по серпень 2013 р. надав
відповідачеві послуги за договором
№511-10 від 20.07.2010 р. на загальну суму 536
802,51 грн., що підтверджується
рахунками-актами №6.2013.64188 за червень
від 30.06.2013 р., №7.2013.64188 за липень 2013 р. від
31.07.2013 р. та №8.2013.64188 за серпень 2013
р. від 31.08.2013 р. (т.1 а.с. 28-300), а також у
період з травня по серпень
2013 р. надав послуги за договором №136-10
від 23.06.2008 р. на загальну суму 365
680,52 грн., про що свідчать рахунки №447
від 31.05.2013 р., №464 від 30.06.2013р., №490 від
31.07.2013 р. та №504 від 31.08.2013 р. (т.1 а.с.31-34).

Відповідач послуги отримав, але в
порушення взятих на себе договірних
зобов'язань вартість послуг оплатив
частково та невчасно.

Так, з матеріалів справи судом
встановлено, що на підставі п. 3.5.
договору №136-10 від 23.06.2008 р. сторони
здійснили залік зустрічних однорідних
вимог за травень - серпень 2013 р. на суму
18 919,16 грн., про що склали відповідні
двосторонні протоколи (т.2 а.с.7-10). За
результатами проведених заліків
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором №136-10 від 23.06.2008
р. зменшилась до 346 761,36 грн. Суму боргу
визнано представником відповідача у
судовому засіданні та в наданих до суду
уточненнях до відзиву (т.2 а.с.42-43).

Аналогічно сторонами було проведено
залік зустрічних однорідних вимог за
договором № 511-10 від 20.07.2010 р. за червень
- серпень 2013 р. на суму 38 965, 71
грн., про що також свідчать складені
сторонами двосторонні протоколи (т.2
а.с. 7-10). За результатами проведених
заліків заборгованість відповідача
перед позивачем за договором №511-10 від
20.07.2010 р. станом на 01.09.2013 р. становила 497
836,80 грн., що не заперечується
відповідачем.

Таким чином, на час звернення позивача
до суду з даним позовом у відповідача
існувала заборгованість перед
позивачем за договором №136-10 від 23.06.2008
р., яка утворилася за період з травня по
серпень 2013 р., у розмірі 346 761,36 грн.,
а також заборгованість за договором
№511-10 від 20.07.2010 р. за період з червня по
серпень 2013 р. в розмірі 497836,80 грн., що
підтверджується також двосторонніми
актами звіряння розрахунків від 31.08.2013
р. (т.1 а.с.190-191).

Судом встановлено, що під час розгляду
даної справи сторонами було проведено
часткові розрахунки за договором №511-10
від 20.07.2010 р. шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог у вересні -
жовтні 2013 р. на суму 23 276,52 грн.,
про що було складено відповідні
двосторонні протоколи проведення
розрахунків між позивачем та
відповідачем (т.1 а.с.64, 66, 68, 70). Внаслідок
цього сума боргу відповідача за
вказаним договором становить 474 560,28
грн.

В ході розгляду даної справи позивач
звернувся до суду із заявами від 08.11.2013
р. та від 06.12.2013 р., в яких просив суд
припинити провадження у справі в
частині стягнення погашеної
відповідачем суми боргу в розмірі 23 276,52
грн. (т. 1, а.с. 60-71, 210 ).

Дослідивши обставини справи та
перевіривши надані сторонами докази,
суд вважає за можливе припинити
провадження у справі в частині
стягнення заборгованості за договором
№511-10 від 20.07.2010 р. за період з червня по
серпень 2013 р. у розмірі 23 276,52 грн. у
зв'язку з відсутністю предмету спору
відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у наданих до суду
уточненнях до відзиву (т.2 а.с.42-43) визнає
існуючу заборгованість за договором №
511-10 від 20.07.2010 р. за період з червня по
серпень 2013 р. у розмірі 474 560,28 грн. та
підтверджує заборгованість в розмірі
346 761,36 грн. за договором №136-10 від 23.06.2008
р.

Таким чином судом встановлено,
відповідач розрахувався за надані
позивачем послуги невчасно та не в
повному обсязі, внаслідок чого у
відповідача перед позивачем на даний
час існує непогашена заборгованість в
розмірі 346 761,36 грн. за договором №136-10
від 23.06.2008 р. та заборгованість в
розмірі 474 560,28 грн. за договором №511-10
від 20.07.2010 р.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги та заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень (ст. 33 ГПК України).

В силу ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені обставини,
норми закону і той факт, що відповідач
визнав позовні вимоги у повному обсязі,
але суму заборгованості не погасив, суд
вважає позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 474 560,28 грн. за
договором № 511-10 від 20.07.2013 року та
заборгованості в розмірі 346 761,36 грн. за
договором № 136-10 від 23.06.2008 р.
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

За приписами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Пунктом 3 частиною 1 статті 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання, мало
бути виконано.

В п.4.2. вказаних договорів сторони
передбачили, що за порушення строків
сплати, передбачених цим договором,
винна сторона сплачує іншій стороні
пеню в розмірі облікової ставки НБУ від
вартості неоплачених послуг, що діяла в
період, за який нараховується пеня, за
кожен день прострочення.

За порушення строків оплати позивач
нарахував на суму боргу та пред'явив до
стягнення пеню в розмірі 1135,82 грн. за
договором №511-10 від 20.07.2010 р. та пеню в
розмірі 2 961,02 грн. за договором №136-10 від
23.06.2008 р.

В ході судового розгляду даної справи
позивач подав до суду заяву про
припинення провадження у справі в
частині стягнення пені в розмірі 1 135,82
грн. за договором №511-10 від 20.07.2010 р. у
зв'язку з її погашенням відповідачем
після звернення позивача до суду з
даним позовом (т.1 а.с. 60-61, 210).

З огляду на викладене, суд вважає, що на
даний час між сторонами відсутній
предмет спору в цій частині позову,
тому провадження у справі в частині
стягнення пені в розмірі 1135,82 грн. за
договором №511-10 від 20.07.2010 р. має бути
припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Перевіривши правомірність та
правильність нарахування позивачем
пені в розмірі 2 961,02 грн. за договором
№136-10 від 23.06.2008 р., суд дійшов висновку
про те, що дане нарахування не
суперечить вимогам чинного
законодавства України та п. 4.2.
договору, відповідає наданому
позивачем розрахунку.

Окрім того, позивач нарахував та
пред'явив до стягнення 3% річних в
розмірі 1 238,51 грн. за
договором №511-10 від 20.07.2010 р. та 3% річних
у розмірі 1 324,61 грн. за
договором №136-10 від 23.06.2008 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем 3% річних в розмірі 1
238,51 грн. за договором №511-10 від 20.07.2010 р.
та 3% річних у розмірі 1 324,61 грн.
за договором №136-10 від 23.06.2008 р., суд
дійшов висновку про те, що дані
нарахування не суперечать вимогам
чинного законодавства України,
відповідають наданим розрахункам, тому
позовні вимоги в цій частині також є
правомірними, обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в частині стягнення з
відповідача 474 560,28 грн. основного боргу
та 1 238,51 грн. 3% річних за договором №
511-10 від 20.07.2013 року, а також в частині
стягнення 346 761,36 грн. основного боргу, 2
961,02 грн. пені та 1 324,61 грн. 3% річних за
договором № 136-10 від 23.06.2008 р. В частині
позовних вимог про стягнення основного
боргу в розмірі 23 276,52 грн. та 1 135,82 грн.
пені за договором №511-10 від 20.07.2010 р.
провадження у справі слід припинити.

Разом з тим, розглянувши заяву
відповідача про надання розстрочки
виконання рішення (вх.№2361 від 23.01.2014 р.,
т.2 а.с. 42-43) шляхом сплати 843 870,95 грн.
протягом дванадцяти місяців після
набрання рішення законної сили за
наданим графіком (в перший місяць - 70
322,68 грн., в наступні одинадцять місяців
- по 70 322,57 грн. щомісячно), суд
дійшов таких висновків.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарському суду надано право при
прийнятті рішення відстрочити або
розстрочити його виконання. При цьому
слід враховувати приписи ст. 121 ГПК
України, згідно з якими за наявності
обставин, які ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
господарський суд за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою, залежно від обставин
справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

В п.7.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012 р. зазначено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення суду
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

В обґрунтування заяви про надання
розстрочки виконання рішення суду
відповідач посилається на те, що
внаслідок фінансової кризи 2008 року у
відповідача склалися обставини, які
ускладнюють виконання рішення суду,
про що свідчать річні звіти про
фінансові результати за 2008-2013 років (т.1
а.с.97-107), з яких вбачається, що збитки
відповідача становили у 2008 році - 37 774,00
тис. грн., у 2009 році - 21 836,00 тис. грн.,
у 2010 р. - 20 032,00 тис. грн., у 2011 році - 10 499,00
тис. грн., у 2012 році - 15 689,00 тис. грн. та за
9 місяців 2013 року - 18 221,00 тис. грн.

За 9 місяців 2013 р. загальна кредиторська
заборгованість відповідача дорівнює 149
846,00 тис. грн., що підтверджується
балансом на 01.10.2013 р. (т.1 а.с.108). Залишки
коштів на рахунках відповідача
складають у ПАТ "Універсал банк" - 4 693,33
грн., у філії ПАТ "УніКредит Банк" у м.
Києві - 5 850,28 грн., у ПАТ "ОТП Банк" - 14 235,36
грн. та 2,67 доларів США (т.1 а.с.109-111).
Дебіторська заборгованість
підприємства за продукцію, товари,
вироби, роботи, послуги на кінець
звітного періоду дорівнює 6 819 712,19 грн.,
в тому числі заборгованість абонентів
за надані відповідачем
телекомунікаційні послуги становить 6
194 947,87 грн. (т.1 а.с.112).

Дослідивши надані відповідачем до
заяви докази у їх сукупності, а також
враховуючи той факт, що позивач не
надав до матеріалів справи жодного
доказу на підтвердження скрутного
фінансового становища ПАТ "Укртелеком",
суд вважає, що відповідачем доведено
наявність обставин, які свідчать про
збитковість господарської діяльності
підприємства відповідача та є
достатніми для підтвердження
винятковості обставин, з якими закон
пов'язує можливість розстрочення
виконання судового рішення.

За таких обставин, заява відповідача
про розстрочку виконання рішення суду
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
193, ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу
України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 601, 610, 611, 629, 625
ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, п. 1-1 ч. 1
ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Велтон.Телеком" (61002,
м. Харків, вул. Сумська, 50, , п/р 4403 в АТ "ОТП Банк" м. Київ,
МФО 300528) на користь Публічного
акціонерного товариство "Укртелеком" в
особі Харківської філії ПАТ
"Укртелеком" (61002, м. Харків,
вул. Іванова, 7/9, , п/р
26008898 в ХОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль",
МФО 350589) 474 560,28 грн. основного боргу та 1
238,51 грн. 3% річних за договором № 511-10 від
20.07.2013 року, 346 761,36 грн. основного боргу,
2 961,02 грн. пені та 1 324,61
грн. 3% річних за договором № 136-10 від
23.06.2008 р., а також судовий збір в розмірі
17 025,17 грн., всього: 843 870,95 грн.

Надати розстрочку виконання рішення
суду шляхом сплати 843 870,95 грн. протягом
дванадцяти місяців після набрання
рішенням законної сили за наданим
графіком (в перший місяць - 70 322,68 грн., в
наступні одинадцять місяців - по 70
322,57 грн. щомісячно).

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині позовних вимог щодо
стягнення основного боргу в розмірі
23276,52 грн. та 1135,82 грн.
пені за договором №511-10 від 20.07.2010 р.
провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 28.01.2014 р.

Суддя Макаренко О.В.