ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.02.2014 р.
Справа№ 5015/6424/11

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ельпласт
Україна» від 29.01.2014 року за вх.№380/14 про
визнання наказу від 09.08.2013 року по
справі №5015/6424/11 таким, що не підлягає
виконанню (в порядку ст.117 ГПК України) у
справі:

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк», від імені
якого діє Львівське відділення
Центральної філії ПАТ «Кредобанк», м.
Львів

до відповідача 1(заявник): Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ельпласт-Україна», м. Городок,
Львівської області

відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Агротранспорт», м. Городок, Львівської
області

третя особа 1: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції», м .Київ

третя особа 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Омега», м. Київ

про: стягнення заборгованості за
кредитним договором № 13/02/08 від 29.08.2008
року в розмірі 4 143 804,23 грн.

Суддя: В.М. Пазичев

При секретарі: В.С. Пшеничній

Представники:

від позивача: Не з'явився.

від відповідача 1(заявника): Не з'явився.

від відповідача 2: Не з'явився.

від третьої особи 1: Не з'явився.

від третьої особи 2: Дужич Л.С. -
представник за довіреністю від 16.09.2013
року.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області подано заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт Україна»
від 29.01.2014 року за вх.№380/14 про визнання
наказу від 09.08.2013 року по справі
№5015/6424/11 таким, що не підлягає
виконанню (в порядку ст.117 ГПК України) у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»,
від імені якого діє Львівське
відділення Центральної філії ПАТ
«Кредобанк», м. Львів до відповідача 1:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт-Україна»,
м. Городок, Львівської області,
відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Агротранспорт», м. Городок, Львівської
області, третьої особи 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції», м .Київ
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 13/02/08 від 29.08.2008
року в розмірі 4 143 804,23 грн.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 31.01.2014 року
прийнято заяву до розгляду і
призначено на 05.02.2014 року. Ухвалою суду
від 05.02.2014 року розгляд справи
відкладено до 10.02.2014 року, у зв'язку з
відсутністю представників сторін та
третьої особи 1.

Позивач вимог ухвали суду про
прийняття заяви до розгляду від 31.01.2014
року, про відкладення від 05.02.2014 року не
виконав, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча і був своєчасно,
належним чином, відповідно до 64 ГПК
України, повідомлений про час, місце і
дату розгляду справи, про що свідчить
Реєстр №112 на відправлення
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції за 06.02.2014 року, а явка
позивача була визнана судом та
визначена в ухвалах суду обов'язковою.

Відповідач 1 (заявник) вимог ухвали суду
про прийняття заяви до розгляду від
31.01.2014 року, про відкладення від 05.02.2014
року не виконав, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча і був своєчасно,
належним чином, відповідно до 64 ГПК
України, повідомлений про час, місце і
дату розгляду справи, про що свідчить
Реєстр №112 на відправлення
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції за 06.02.2014 року, а явка
відповідача 1 була визнана судом та
визначена в ухвалах суду обов'язковою.

Відповідач 2 вимог ухвали суду про
прийняття заяви до розгляду від 31.01.2014
року, про відкладення від 05.02.2014 року не
виконав, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча і був своєчасно,
належним чином, відповідно до 64 ГПК
України, повідомлений про час, місце і
дату розгляду справи, про що свідчить
Реєстр №112 на відправлення
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції за 06.02.2014 року, а явка
відповідача 2 була визнана судом та
визначена в ухвалах суду обов'язковою.

Третя особа 1 вимог ухвали суду про
прийняття заяви до розгляду від 31.01.2014
року, про відкладення від 05.02.2014 року не
виконала, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечила, хоча і була своєчасно,
належним чином, відповідно до 64 ГПК
України, повідомлена про час, місце і
дату розгляду справи, про що свідчить
Реєстр №112 на відправлення
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції за 06.02.2014 року, а явка
третьої особи 1 була визнана судом та
визначена в ухвалах суду обов'язковою.

Третя особа 2 вимог ухвали суду про
прийняття заяви до розгляду від 31.01.2014
року, про відкладення від 05.02.2014 року не
виконала, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечила.

05.02.2014 року за вх.№4877/14 третя особа 2
подала письмові пояснення по суті
справи.

10.02.2014 року за вх.№5790/14 третя особа 2
подала заперечення за заяву про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню.

Розглянувши матеріали і документи,
подані сторонами, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

На розгляд Господарського суду
Львівської області подано позов
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк», від імені якого діє
Львівське відділення Центральної
філії ПАТ «Кредобанк», м. Львів, до
відповідача-1 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт-Україна»,
м. Городок Львівської області та до
відповідача-2 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма
«Агротранспорт», м. Городок Львівської
області, про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 13/02/08 від
29.08.2008 року в розмірі 4 143 804,23 грн.

03.07.2013 року Господарським судом
Львівської області прийнято рішення по
справі №5015/6424/11, яким уточнені
(зменшені) позовні вимоги - задоволено,
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт-Україна»
(81573, Львівська обл., Городоцький район,
с Нове село, ідент. код 38636558) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» (04053, м. Київ, вул.
Артема, 52-а, офіс 147, ідент. код 37356981)
загальну заборгованість у сумі 4136831
(чотири мільйони сто тридцять шість
тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 26
коп., що складається із:

строкової заборгованості по
поверненню кредитних коштів в розмірі -
3740574,63 грн.

простроченої заборгованості по
поверненню кредитних коштів в розмірі -
79715,00 грн.

простроченої заборгованості за
нарахованими процентами в розмірі -
270036,23 грн.

строкової заборгованості за
нарахованими процентами в розмірі -
31835,77 грн.

прострочена заборгованість по комісії
за управління кредитом в розмірі - 3000,00
грн.

суми пені за простроченим кредитом в
розмірі - 1698,65 грн.

суми пені за процентами в розмірі - 9879,24
грн.

суми пені за заборгованість по комісії
за управління кредитом в розмірі - 91,74
грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт-Україна»
(81573, Львівська обл., Городоцький район,
с Нове село, ідент. код 38636558) суму
державного мита в розмірі 25500 (двадцять
п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп та витрат
на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу в
розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 00
коп.

В решті позовних вимог - провадження
припинено.

09.08.2013 року Господарським судом
Львівської області на примусове
виконання рішення по справі №5015/6424/11
видано наказ (надалі - Наказ).

29.01.2014 року за вх.№380/14 Товариством з
обмеженою відповідальністю «Ельпласт
Україна» подано заяву про визнання
наказу від 09.08.2013 року по справі
№5015/6424/11 таким, що не підлягає
виконанню (в порядку ст.117 ГПК України).

Заяник заявляє, що, як стало відомо
відповідачу (боржнику), ТзОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції»
переуступило своє право вимоги за
кредитним договором № 13/02/08 від 29.08.2008
року ТзОВ «ФК «Омега» на підставі
договору факторингу від 11.10.2013 року.

На думку заявника, зважаючи на те, що,
станом на час звернення з заявою, у
боржника щодо ТзОВ «ФК «Приватні
інвестиції» відсутній обов'язок
погашення боргу за кредитним договором
№ 13/02/08 від 29.08.2008 року, тому, він вважає,
що, у відповідності до ст. 117 ГПК
України, наказ Господарського суду
Львівської області слід визнати таким,
що не підлягає виконанню.

У запереченні на заяву про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
третя особа 2 зазначає, що у провадженні
Відділу примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУ юстиції у Львівській
області перебуває виконавче
провадження № 41545030 з виконання Наказу.

Третя особа 2 зазначає, що між ТОВ
«Фінансова компанія «Приватні
інвестиції» з однієї сторони та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Омега», яке знаходиться за
адресою: 01103, місто Київ, Бульвар Дружби
Народів, будинок № 18/7,
ідентифікаційний код у , з
іншої сторони, 11.10.2013 року укладено
договір факторингу № 8/0 (надалі -
Договір факторингу), а також договір
про відступлення права вимоги за
договором іпотеки, посвідчений 13.11.2013
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу,
Дерев'янко В.В., за реєстровим № 5384,
договір про відступлення права вимоги
за договором застави, посвідчений
13.11.2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу, Дерев'янко В.В., за реєстровим №
5387, належним чином засвідчені копії
яких долучено до матеріалів справи.

Третя особа 2 наголошує, що, згідно з
Договором факторингу, право вимоги до
відповідача 1 (в частині невиконаних
зобов'язань відповідача 1, що виникли
відповідно до умов кредитного договору
№ 13/02/08, укладеного 29.08.2008 року між
відповідачем 1 та ПАТ «Кредобанк», а
також усі права вимоги за усіма
зобов'язаннями, що забезпечують
належне виконання відповідачем 1 умов
вищезазначеного кредитного договору)
перейшло від ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» до Нового
кредитора.

Третя особа 2 звертає увагу на те, що,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
512 Цивільного кодексу України, кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги), оскільки
статтею 514 Цивільного кодексу України
передбачено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав.

Третя особа 2 звертає увагу на те, що
відповідач 1 був належним чином
повідомлений про заміну кредитора та
іпотекодержателя відповідним
повідомленням, копія якого долучена до
матеріалів справи. Відповідачу також
законодавством надане право вимагати
надання йому доказів того, що
відступлення права вимоги дійсно мало
місце (стаття 1082 ЦКУ), проте, жодних
вимог чи запитів з проханням надати
такі докази від відповідача не
надходило.

Таким чином, за твердженням третьої
особи 2, відповідач, будучи обізнаний
про заміну кредитора та
іпотекодержателя, та, відповідно, про
свій обов'язок сплатити заборгованість
на користь Нового кредитора, подав
заяву про визнання Наказу таким, що не
підлягає виконанню з метою умисного
невиконання рішення Господарського
суду Львівської області у справі №
5015/6424/11, за що статтею 382 Кримінального
кодексу України передбачена
відповідальність у вигляді штрафу від
п'ятисот до однієї тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян або позбавленням волі на
строк до трьох років.

Таким чином, на думку третьої особи 2,
позиція відповідача 1 щодо відсутності
обов'язку погашення заборгованості за
кредитним договором № 13/02/08 від 29.08.2008
року та відсутності обов'язку
виконання Наказу є протиправною та
такою, що суперечить чинному в Україні
законодавству, оскільки стаття 117
Господарського кодексу України
містить перелік підстав, з настанням
яких наказ може бути визнано таким, що
не підлягає виконанню, а перехід права
вимоги від одного кредитора до іншого
(право, передбачене статтею 512
Цивільного кодексу України) не є
підставою для визнання наказу таким, що
не підлягає виконанню.

При прийнятті ухвали суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст.45 ГПК України,
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України. Невиконання вимог
рішень, ухвал, постанов господарських
судів тягне відповідальність,
встановлену цим Кодексом та іншими
законами України.

Зазначена процесуальна норма
узгоджується з положеннями ч.5 ст.124
Конституції України, згідно з якою
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»,
судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

Згідно ст.ст. 115, 116 ГПК України, рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження". Виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно п.3 ч.2 ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, як судові накази.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Згідно ч.5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі вибуття
однієї із сторін державний виконавець
з власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

В ході судового розгляду заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ельпласт Україна»
про визнання наказу від 09.08.2013 року по
справі №5015/6424/11 таким, що не підлягає
виконанню,судом встановлено, що
відповідач 1 керується статтею 117
Господарського процесуального кодексу
України, де вказано, що господарський
суд ухвалою, у разі якщо наказ було
видано помилково або якщо обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин, визнає
наказ таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково.

У постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
зазначено, що частина четверта статті
117 ГПК містить підстави визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково, за заявами
стягувачів або боржників, поданими в
порядку зазначеної статті, а саме:

якщо його видано помилково;

якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин (наприклад, у разі скасування чи
зміни в апеляційному або в касаційному
порядку чи за результатами перегляду
за нововиявленими обставинами рішення,
на підставі якого наказ було видано,
якщо на момент таких скасування чи
зміни наказ ще не було виконано
повністю або частково).

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 11 ЦК України, у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 598 ЦК України, зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін
допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Отже, до відповідної заяви боржника
(відповідача 1) має бути додано довідку,
підписану керівником і головним
(старшим) бухгалтером, про те, що суму,
стягнуту за раніше виданим наказом,
списано з його рахунку або майно
вилучено в порядку здійснення
виконавчого провадження, а на вимогу
суду - й інший документ (документи), який
підтверджує зазначені обставини, як-от
акт опису та вилучення майна, складений
державним виконавцем, докази списання
(перерахування) коштів з рахунку
боржника тощо. За відсутності таких
документів господарський суд витребує
їх у заявника, а в разі неподання -
відмовляє у задоволенні заяви.

Незважаючи на вимоги суду, заявником не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що наказ від
09.08.2013 року по справі №5015/6424/11 було
видано помилково або обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою. Також, не надано належних
та допустимих доказів наявності інших
обставин, що передбачені чинним
законодавством України, відсутності
зобов'язання заявника по виконанню
наказу Господарського суду Львівської
області від 09.08.2013 року по справі
№5015/6424/11.

Законодавством України передбачена
відповідна процедура заміни кредитора
(стаття 512 ЦК України) у зобов'язанні, а
тому, задоволення заяви відповідача 1
про визнання наказу від 09.08.2013 року у
справі № 5015/6424/11 таким, що не підлягає
виконанню призведе до порушення
основних принципів та засад
судочинства - обов'язковості та
реальності виконання судових рішень.

Однак, відповідачем 1, всупереч вимогам
суду, не надано належних та допустимих
доказів того, що ним (чи іншою особою)
добровільно погашено заборгованість,
тому, Наказ залишається невиконаним,
оскільки рішення про стягнення
заборгованості з відповідача не
скасоване та набрало законної сили.
Наказ не видано помилково, отже,
відсутні підстави для визнання Наказу
таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, до заміни у встановленому
чинним законодавством України порядку
стягувача у виконавчому провадженні по
виконанню наказу Господарського суду
Львівської області від 09.08.2013 року по
справі №5015/6424/11, обов'язок заявника, як
боржника, залишається чинним у
відповідності до змісту наказу.

Отже, заявником у встановленому чинним
законодавством України порядку не
доведено наявності правових підстав
щодо задоволення викладених у заяві
вимог про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, керуючись
ст. 86, 117 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ельпласт
Україна» за вх.№380/14 від 29.01.2014 року про
визнання наказу від 09.08.2013 року по
справі №5015/6424/11 таким, що не підлягає
виконанню (в порядку ст.117 ГПК України) -
відмовити.

Суддя
Пазичев В.М.