РІШЕННЯ

"24" січня 2014 р.Справа № 921/923/13-г/7

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув справу

за позовом: Моторного (транспортного)
страхового бюро України (МТСБУ),
бульвар Русанівський, 8, м. Київ 154, 02154

до відповідача 1: Приватного
підприємства "Альма-Віта", вул.
Містечко, 52, с. Золотники,
Теребовлянський район, Тернопільська
область, 48115

відповідача 2: Приватного акціонерного
товариства "Тернопільський
молокозавод", вул. Лозовецька, 28, м.
Тернопіль, 46010

За участю представників: не з'явились

Суть справи:

Моторне (транспортне) страхове бюро
України (МТСБУ) звернулось з позовом
про стягнення з Приватного
підприємства "Альма-Віта в порядку
регресу 17008,70 грн. витрат понесених з
виплатою страхового відшкодування, в
тому числі 800,00 грн. витрати на
проведення експертизи (незалежна
оцінка нанесених збитків пошкодженого
внаслідок ДТП автомобіля). Судові
витрати в сумі сплаченого судового
збору - 1720,00 грн. та 1000,00 грн. за надання
правової допомоги, покласти на
відповідача.

Учасникам судового процесу в судових
засіданнях роз'яснено їх права і
обов'язки передбачені ст. 22 ГПК України.

Ухвалою суду від 05.11.2013р. за клопотанням
представника позивача, відповідно до
ст. 69 ГПК України, строк розгляду справи
продовжено на 15 днів до 26.11.2013р.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 25.11.2013р. до
участі у справі залучено на стороні
відповідача Приватне акціонерне
товариство "Тернопільський
молокозавод".

Позивач подав заяву від 30.12.2013р. із
змінами, в якій просить стягнути з ПАТ
"Тернопільський молокозавод" 17008,70 грн.
суму понесених витрат за страховим
випадком, судові витрати, та вирішити
спір без участі представника.

В судовому засіданні з 21.01.2014р. на
24.01.2014р., на підставі ст. 77 ГПК України,
оголошувалась перерва для надання
можливості сторонам надати додаткові
документи по справі, про що повідомлено
учасників судового процесу в
установленому нормами ГПК України
порядку.

Моторно (транспортне) страхове бюро
України, підтримало заявлені позовні
вимоги, у своїх письмових поясненнях не
погоджується з позиціями ПП
"Альма-Віта" та ПАТ "Тернопільський
молокозавод", оскільки вважає, що
випадок який розглядається по справі
не підпадає під зазначену норму статті
20 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (в редакції
24.09.2008р.) на яку посилаються
відповідачі, також вказав на те, що
господарським судом м. Києва у справі
№44/282-б від 18.05.2010р. винесено постанову,
якою АСТ "Вексель" визнано банкрутом,
тому з врахуванням ст. 45 вищезгаданого
Закону, дія договорів страхування,
укладені даним страховиком, за якими
страховий випадок не настав до цієї
дати припиняють свою дію. Просить
позовні вимоги задовольнити повністю
та стягнути в порядку регресу з ПАТ
"Тернопільський молокозавод" понесені
витрати та 1000,00 грн. вартості юридичних
послуг, оскільки на момент вчинення ДТП
водій ОСОБА_2 перебував у трудових
відносинах із останнім.

Приватне підприємство "Альма-Віта"
позовні вимоги не визнає, у своєму
відзиві на позов посилається на статті
20,41 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (в редакції
24.09.2008р.) відповідно до яких
встановлено, що у разі ліквідації
страховика, правонаступника якого
встановлено, договори страхування
зберігають свою силу до закінчення
строку дії такого договору; у разі
ліквідації страховика за рішенням
визначених законом органів обов'язки
по договорах обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
виконує ліквідаційна комісія.
Обов'язки, для виконання яких у
страховика, який ліквідується,
недостатньо коштів та/або майна,
приймає на себе позивач (МТСБУ),
виконання обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами останнього.
Твердження позивача щодо відсутності
страхування цивільно-правової
відповідальності є безпідставним,
оскільки Поліс ВС 8773176 діяв з 18.11.2009р. по
17.11.2010р., тобто на момент настання ДТП
автомобіль був застрахований у АСТ
"Вексель".

Приватне акціонерне товариство
"Тернопільський молокозавод" позовні
вимоги не визнає також, у своєму
відзиві на позов посилається на ці ж
самі норми законодавства, що і ПП
"Альма-Віта", факт перебування у
трудових відносинах ОСОБА_2 з філією
"Жмеринка-Молоко" ЗАТ "Тернопільський
молокозавод" в період з 01.09.2010р. по
31.03.2011р. не заперечує, в позові просить
відмовити повністю у зв'язку з його
безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в процесі розгляду справи
учасників судового процесу, суд на
підставі ст.43 ГПК України, давши оцінку
поданим сторонами доказам та наведеним
доводам, прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення з Приватного
акціонерного товариства
"Тернопільський молокозавод":

При цьому суд виходив з наступного:

- між АСТ "Вексель" страховою агенцією в
м. Борщів в особі директора агенції
ОСОБА_10, який діяв на довіреності №588
від 03.11.2009р. (Страховик) та Приватним
підприємством "Альма-Віта" в особі
директора ОСОБА_11, яка діяла на
підставі статуту (далі Страхувальник),
укладено 11.11.2009р. генеральний договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №405-243/09_ЗХФ, згідно з умовами
якого страховик здійснює страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів та бере на себе зобов'язання
відшкодувати збитки за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третій
осіб (потерпілих) під час експлуатації
наземного транспортного засобу, згідно
переліку транспортних засобів,
наведеному в Додатку 1 Договору (п. 1.1
цього договору);

- відповідно Додатку 1 до Договору, в
опис транспортних засобів включений
автомобіль ГАЗ 5301,державний номерний
знак НОМЕР_1, 1990 року випуску, який був
застрахований Полісом №ВС/8773176;

- 12 вересня 2010 року, в м. Жмеринка
Вінницької області, з вини громадянина
ОСОБА_2, який керував автомобілем марки
ГАЗ 5301, державний номерний знак НОМЕР_1
була скоєна дорожньо-транспортна
пригода;

- згідно виданої УДАІ ГУМВСУ України в
Вінницькій області Довідки №7964 від
05.10.2010р. про дорожньо-транспортну
пригоду, 12.09.2010р. о 15:00 год. по вул.
Кірова-Птахіна, в м. Жмеринка водій
ОСОБА_2 (посвідчення водія НОМЕР_5)
керуючи автомобілем ГАЗ 5301 державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить ПП
"Альма-Віта" здійснив
дорожньо-транспортну пригоду
(зіткнення) з автомобілем Hyundai Tucson,
державний номерний знак НОМЕР_4,
власником якого є ОСОБА_5 під
керуванням ОСОБА_6 (посвідчення водія
НОМЕР_6), в результаті зовнішнього
огляду автомобіль Hyundai Tucson отримав
технічні пошкодження.

Право власності на автомобіль ГАЗ 5301 ПП
"Альма-Віта", станом на момент
здійснення ДТП, підтверджено довідкою
Управління ДАІ УМВС України у
Вінницькій області №9/к-334 від 14.11.2013р.
та довідкою Управління ДАІ УМВС
України в Тернопільській області №13/8406
від 14.11.2013р.

Разом з тим, на момент ДТП, автомобіль
ГАЗ 5301 перебував у строковому платному
користуванні ЗАТ "Тернопільський
молокозавод" (в подальшому
перейменоване на Приватне акціонерне
товариство"Тернопільський
молокозавод") на підставі договору
оренди № б/н від 01.06.2010р. та Акту
прийому-передачі автомобіля від
01.06.2010р., відповідно до яких ПП
"Альма-Віта" передало в строкове платне
користування товариству автомобіль до
31.12.2011р.

Водій автомобіля ГАЗ 5301 ОСОБА_2,
відповідно до довідки директора філії
"Поділля-Молоко" ПрАТ "Тернопільський
молокозавод" від 05.12.2013р. №68 працював на
Філії "Жмеринка-молоко" ЗАТ
"Тернопільський молокозавод"
(перейменовано у філію "Поділля-Молоко")
відповідно до наказу №14 від 01.09.2010р. і
був звільнений 31.03.2011р. згідно наказу
№47 від 31.03.2011р.

ОСОБА_6, водій автомобіля Hyundai Tucson
(цивільно- правова відповідальність
застрахована Поліс №ВС/7006400 від 10.02.2010р.
ЗАТ "СК "Провідна"), повідомленням від
14.09.2010р. повідомив позивача про
дорожньо-транспортну пригоду, яке
зареєстровано ним 14.09.2010р.

Постановою Жмеринського
міськрайонного суду від 22.09.2010р.у
справі №3-3444/010р. громадянин ОСОБА_2
визнаний винним у вчиненні
адміністративного порушення, а саме
порушення водієм Правил дорожнього
руху, що спричинило технічні
пошкодження автомобілю Hyundai Tucson.
Постанова набрала законної сили.

ОСОБА_5, як власник автомобіля Hyundai Tucson,
підтвердженням чого є Свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу,
звернулася до позивача з заявою від
05.10.2010р. про здійснення відшкодування
26114,00 грн. заподіяної шкоди в результаті
пошкодження транспортного засобу під
час дорожньо-транспортної пригоди та
800,00грн. вартості незалежної оцінки, на
підтвердження чого до заяви додала:
Звіт з незалежної оцінки матеріального
збитку пошкодженого внаслідок ДТП
автомобіля Hyundai Tucson 2.0 д.н.з НОМЕР_4 від
20.09.2010р., згідно якого розмір
матеріального збитку складає - 26114,00
грн., складеного оцінювачем - суб'єктом
оціночної діяльності ОСОБА_9
(сертифікат № 9227/09 від 30.12.2009р. Фонду
Державного майна України); квитанцію до
прибуткового касового ордера 341 від
15.09.2010р. про оплату оцінювачу 800,00 грн.

Довідкою №1 Моторно (транспортного)
страхового бюро України (МТСБУ) від
01.11.2010р. про розмір відшкодування шкоди
з фонду захисту потерпілих та наказом
№3330 від 22.11.2010р., даний випадок ДТП
визнано страховим випадком та прийнято
рішення здійснити виплату страхового
відшкодування в сумі 17008,70грн., з яких:
16208,70 грн. підтверджена шкода по майну
(26114,00грн.- 6663,57 грн. (втрати товарної
вартості) - 3241,73грн. (ПДВ)) та 800,00 грн. -
витрати на проведення експертизи.

Виплата страхового відшкодування
проведена позивачем ОСОБА_5 на
підставі наказу №3330 від 22.11.2010р.,
підтвердженням чого є платіжне
доручення №4815 від 22.11.2010р. на суму 17008,70
грн.

Позивачем на адресу ПП "Альма-Віта"
направлено вимогу №19/2-13-08 від 19.08.2013р.
(за даними поштового зв'язку,
рекомендоване повідомлення одержано
23.08.2013р.) про відшкодування витрат
понесених із ДТП, яке залишено останнім
без розгляду.

Порядок відшкодування шкоди
спричиненої ДТП регулюється нормами
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України), Законом України "Про
страхування" та спеціальним законом,
який застосовується до спірних
правовідносин, Законом України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі Закон про обов'язкове
страхування) (в редакції чинній на
момент ДТП ) .

Страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових
інтересів фізичних осіб та юридичних
осіб у разі настання певних подій
(страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів (ст.1
Закону "Про страхування").

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору, при цьому предметом договору
страхування можуть бути майнові
інтереси, які не суперечать закону і
пов'язані, зокрема, з відшкодуванням
шкоди, завданої страхувальником
(страхування відповідальності (ст.979 ЦК
України, п.3 ч.1 ст.980).

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

У разі, якщо шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, то така відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1
ст.1188 ЦК України).

При цьому, якщо шкода завдана
працівником під час виконання ним
своїх трудових обов'язків, то згідно з
частиною 1 статті 1172 ЦК України, така
шкода відшкодовується роботодавцем
винної особи.

Згідно ч.22.1 ст.22 Закону про обов'язкове
страхування у разі настання події, яка
є підставою для проведення
регламентної виплати (страхове
відшкодування), МТСБУ у межах страхових
сум, що були чинними на день настання
такої події, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту
потерпілих відшкодовує шкоду на
умовах, визначених Законом про
обов'язкове страхування, у разі її
заподіяння, зокрема, транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, якою передбачено ,що
забезпечений транспортний засіб -
наземний транспортний засіб,
зазначений у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, залежно від умов договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах (п.1.7 ст.1, п.41.1 ст.41 Закону про
обов'язкове страхування).

Слід зазначити, що автомобіль ОСОБА_5
відповідає вимогам п.1.7 ст.1 Закону,
оскільки експлуатувався ОСОБА_6,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована.

Розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або у випадках,
передбачених чинним законодавством (ч.4
ст.9 Закону "Про страхування").

Перелік витрат, які відшкодовуються
страховою компанією у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
передбачені ст.29 Закону про обов'язкове
страхування, згідно якої
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

При визначені розміру страхової
виплати, позивачем враховано розмір
матеріальної шкоди в сумі 16208,70 грн. та
відмовлено власнику автомобіля у
відшкодуванні ПДВ, а також суми втрати
товарної вартості автомобіля, проти
прийнятого рішення ОСОБА_5 не
заперечувала.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи в розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

МТСБУ після сплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до власника
транспортного засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, який не
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність (пп. 38.2.1 п.38.2 ст.38
Закону про обов'язкове страхування).

Як випливає з матеріалів справи (заочне
рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 28.01.2011р. у
справі 2-108/11 та ухвала цього суду від
08.06.2011р .) МТСБУ звертався з позовом до
ПП"Альма-Віта", який на час скоєння ДТП
був власником автомобіля ГАЗ 5301, і який
не повідомив позивача, як не повідомив
і орендар, про перебування автомобіля в
оренді у ЗАТ "Тернопільський
молокозавод" та перебування з останнім
у трудових відносинах водія автомобіля
ОСОБА_2

При таких обставинах, з врахуванням
вищезазначених норм законодавства,
відшкодування виплачене позивачем в
сумі 16208,70 грн. має повернути ПрАТ
"Тернопільський молокозавод", який на
правах оренди володів автомобілем та
який був роботодавцем винної у ДТП
особи.

В частині стягнення 800,00 грн. вартості
оцінки матеріального збитку в позові
відмовляється, оскільки такі витрати
не включено в перелік витрат
передбачених ст.29 Закону про
обов'язкове страхування, який є
вичерпним, як в редакції чинній на
момент скоєння ДТП так і на час
прийняття судом рішення .

Отже, витрати страхувальника, які не
передбачені ст. 29 Закону про
обов'язкове страхування зокрема, на
проведення оцінки, не входять до суми
страхового відшкодування, оскільки
такі витрати не є складовою фактичного
розміру збитків, а належать до
господарських витрат. Такої правової
позиції дотримується Вищий
господарський суд України в Оглядовому
листі від 14.01.2014р. №01-06/15/2014р. та
постанові Вищого господарського суду
України від 21.05.2013 №22-17-25-26/366-07-7922.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідачів, щодо того, що на момент
скоєння ДТП цивільно - правова
відповідальності транспортного засобу
була застрахована ПП "Альма-Віта" у
Акціонерного страхового товариства
"Вексель", підтвердженням чого є
укладений 11.11.2009р. Генеральний договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №405-243/09_ЗХФ, строк дії якого
встановлений на один рік, тобто до
11.11.2010р., оскільки:

- згідно п. 6 ст. 45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону від 30.06.1999р.) у разі
визнання господарським судом
страховика банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури всі договори
страхування, укладені таким
страховиком, за якими страховий
випадок не настав до дати прийняття
зазначеного рішення, припиняються, за
винятком випадків, передбачених
частиною третьою цієї статті, згідно
якої, у разі продажу цілісного
майнового комплексу страховика у
процедурі санації до покупця
переходять всі права та обов'язки за
договорами страхування, за якими на
дату продажу майна страховика
страховий випадок не настав;

- в газеті "Урядовий кур`єр" від 22.05.2010
року № 92 (4243) опубліковане оголошення,
що господарський суд м. Києва 18.05.2010
року у справі № 44/282-б виніс постанову
про визнання боржника - Акціонерного
страхового товариства "Вексель"
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру;

- з постанови господарського суду
міста Києва від 18.05.2010р. та ухвали від
25.07.2011р. у справі №44/282-б випливає, що
ліквідаційна процедура товариства
шляхом санації судом не
застосовувалася.

Отже, Генеральний договір припинив
свою дію 18.05.2010 року в силу закону, а
інших договорів обов`язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, чинних на момент
скоєння ДТП, в процесі розгляду спору,
відповідачі не надали.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові
витрати в сумі 1639,64 грн. покладаються на
ПрАТ "Тернопільський молокозавод",
пропорційно розміру задоволених вимог.

В частині стягнення з ПрАТ
"Тернопільський молокозавод" 1000,00 грн.
вартості наданих позивачу юридичних
послуг фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_8 на підставі Контракту про
надання правової допомоги №61 від
27.09.2012р. та додаткової угоди №1 від
21.11.2012р. до Контракту, правовий статус
якого підтверджений свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_8 серії НОМЕР_7
(зареєстровано виконавчим комітетом
Вінницької міської ради - 08.10.2007р.), суд
відмовляє, оскільки сплачена позивачем
платіжним дорученням №5193 від 20.12.2012р.
сума не є судовим збором в розумінні
ст.44 ГПК України.

Правова позиція викладена у рішенні
Конституційного суду України 11 липня
2013 року у справі №1-4/2013 за
конституційним зверненням Приватного
малого підприємства - фірми "Максима"
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 59 Конституції
України, частини першої статті 44
Господарського процесуального кодексу
України (справа про відшкодування
витрат на юридичні послуги у
господарському судочинстві).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
43, 49, 82, 84 ГПК України, господарський
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Тернопільський
молокозавод" (вул. Лозовецька, 28, м.
Тернопіль, ) на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України (бульвар Русанівський, 8, м.
Київ, ) - 16208 (шістнадцять
тисяч двісті вісім) грн. 70 коп. витрат
понесених з виплатою страхового
відшкодування та 1639 (одну тисячу
шістсот тридцять дев'ять) грн. 64 коп.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. В частині стягнення 800,00 грн.
відмовити.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право
подати апеляційну скаргу, протягом
десяти днів з дня підписання рішення
через місцевий господарський суд.

Повне
рішення складено "04" лютого 2014р.

Суддя
М.С. Стадник