ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р.
Справа № 916/484/13-г

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Гребенюк Н. В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився

1-го, 2-го, 3-го відповідачів - не
з'явилися

3-ї особи - Шевляков С.В. за довіреністю
№891 від 24.10.2013 р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Софт-Макс",
м. Одеса (вх. №3604 С/3) на рішення
господарського суду Сумської області
від 16.09.13 р. у справі № 916/484/13-г

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Софт-Макс", м. Одеса

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бастіон-Юг", м. Одеса

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю
"УкрСпецТрейдКоорпорейшн", м. Запоріжжя

3) Приватного підприємства
Українська верстатобудівна компанія
"Салвер", м. Глухів, Сумська область

3-я особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Публічне акціонерне
товариство Банк "Фінанси та Кредит", м.
Суми

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Софт-Макс", м. Одеса,
звернувся до господарського суду з
позовною заявою, в якій з урахуванням
наданих уточнення (клопотання за вх. №
9982 від 15.07.13р.) просив суд визнати
недійсним договір № 034-08а/к-п. від
13.03.2008р., укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" та
Приватним підприємством «Ремсервіс»
(правонаступником якого є ПП
Українська верстатобудівна компанія
"Салвер") купівлі-продажу автомобілю
марки LEXUS LS 460 кузов № JTHGM46F305020492.

Відповідно до заяви б/н від 02.04.2013 року
про зміну предмету позову шляхом
доповнення позовних вимог, позивач
просив суд: 1) визнати недійсним
правочин між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Софт-Макс" та
Приватним підприємством Українська
верстатобудівна компанія "Салвер"
купівлі-продажу належного Товариству з
обмеженою відповідальністю "Софт-Макс"
на праві власності автомобілю марки LEXUS
LS 460 кузов № JTHGM46F305020492, що був вчинений
при посередництві дилера Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бастіон-Юг" та дилера Товариства з
обмеженою відповідальністю
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен"; 2) визнати
недійсним дилерський договір № 56 від
24.10.2007 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Софт-Макс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бастіон-Юг" в частині
передачі дилеру на реалізацію
автомобілю марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492; 3) визнати недійсним
дилерський договір № 30/10 від 30.10.2007 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Софт-Макс" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" в частині
передачі дилеру на реалізацію
автомобілю марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492.

Розглянувши матеріали заяви про зміну
предмету позову шляхом доповнення
позовних вимог, враховуючи постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 14.08.2013 року та
керуючись постановою пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», суд першої
інстанції відмовив у задоволенні
вказаної заяви, пославшись також на те,
що позовні вимоги позивача мають
немайновий характер і справа вже
розглядалася по суті, позивач втратив
право на зміну предмета позову в силу ч.
4 ст. 22 ГПК України. Тому заява позивача
про зміну предмету позову шляхом
доповнення позовних вимог судом
розцінюється як окремий позов, поданий
з порушенням норм процесуального права
(ст.ст. 54, 57 ГПК України).

Таким чином, справа була розглянута
господарським судом по суті вимоги
позивача про визнання недійсним
договору купівлі-продажу № 034-08а/к-п
автомобілю марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492 від 13.03.2008р., укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" та
Приватним підприємством «Ремсервіс»
(правонаступником якого є ПП
Українська верстатобудівна компанія
"Салвер").

Рішенням господарського суду Сумської
області від 16.09.13 р. по справі № 916/484/13-г
(суддя Н.П. Лугова) провадження у справі
№ 916/484/13-г в частині вимог позивача до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 034-08а/к-п. від 13.03.2008р. -
припинено. В іншій частині позову
відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду
Харківської області не погодився,
звернувся до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати рішення господарського суду
Сумської області по справі № 916/484/13-г
від 16.09.13 р. ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Софт-Макс".

При цьому позивач стверджує, що позов
було подано в межах позовних строків,
визначених ст.ст. 257, 261 ЦК України,
посилаючись на те, що про порушення
свого права продажу і пов'язані з цим
обставини він дізнався тільки у 2011 році
з документів, що були надані ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до
Овідіопольського районного суду під
час розгляду цивільної справи № 2-1877/11
та з вироку Сумського районного суду
Сумської області від 13.06.2012 по
кримінальній справі № 1-9/12. Крім того,
позивач, посилаючись на обставини
продажу автомобілю ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" покупцю - ПП
«Українська верстатобудівна компанія
Салвер», зазначає, що автомобіль вибув
з володіння ТОВ «Софт-Макс» та був
реалізований ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" поза волею
позивача. В зв'язку з чим позивач
просить визнати недійсним правочин між
ТОВ «Бастіон-Юг» та ПП «Українська
верстатобудівна компанія Салвер»
купівлі-продажу належного ТОВ
«Софт-Макс» на праві власності
автомобілю марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492, що був вчинений при
посередництві дилера ТОВ «Бастіон-Юг»
та дилера ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен", а також
просить визнати недійсним правочин між
ТОВ «Бастіон-Юг» та ПП «Українська
верстатобудівна компанія Салвер»
купівлі-продажу належного ТОВ
«Софт-Макс» на праві власності
автомобілю марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492, що був оформлений
довідкою-рахунком серії ЦБР № 271171 від
28.05.2008 року.

09.12.13 р. (вх № 11855) через канцелярію суду
представником Публічного акціонерного
товариства Банк "Фінанси та Кредит" був
поданий відзив на апеляційну скаргу в
якому він не погоджується з
апеляційною скаргою позивача на
рішення господарського суду Сумської
області від 16.09.13 р. по справі № 916/484/13-г,
та вважає скаргу необґрунтованою.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 розгляд
апеляційної скарги відкладено на
15.01.2014.

15.01.14 р. (вх № 329) через канцелярію суду
ліквідатор ПП «Українська
верстатобудівна компанія Салвер»
надав відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить залишити апеляційну
скаргу без задоволення, оскаржуване
рішення - без змін, посилаючись на
безпідставність позовних вимог.

Представники позивача та відповідачів
своїм правом на участь при розгляді
апеляційної скарги не скористались,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином та
завчасно, що підтверджується
матеріалами справи.

Оскільки, сторони були належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду апеляційної скарги, проте не
скористалися своїми правами,
передбаченими статтею 22 ГПК України та
виходячи з того, що явка сторін не
визнавалася обов'язковою судом, а
участь в засіданні суду (як і інші
права, передбачені статті 22 ГПК
України) є правом, а не обов'язком
сторони, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги по суті за
відсутності представників позивача та
відповідачів, за наявними у справі
доказами.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши пояснення
представника третьої особи, колегія
суддів приходить до висновку про
залишення апеляційної скарги без
задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 24.10.2007
року ТОВ «Софт-Макс» укладено
дилерський договір № 56 з ТОВ
«Бастіон-Юг» та 30.10.2007 року - дилерський
договір № 30/10 з ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен».

Предметом вказаних договорів є
організація співробітництва між
позивачем (поставщиком) та
відповідачами - 1, 2 (дилерами) з метою
представництва, а саме, збуту продукції
на умовах договорів поставки,
куплі-продажу, комісії, підряду, та
інших угод, укладених після підписання
дилерських договорів.

Відповідно до п. п. 2.7., 2.8. угоди до
договору № 56 право власності на товар
поставщика до дилера не переходить.
Розрахунки за товар покупець здійснює
з поставщиком. За дилерським договором
дилер зобов'язаний виписати і передати
покупцю довідку-рахунок на товар.
Оплата послуг дилера з оформлення
довідок-рахунків здійснюється
покупцями самостійно.

Матеріали справи також свідчать про те,
що 29.10.2007 року позивач - ТОВ «Софт-Макс»,
ввіз на територію України автомобіль
марки LEXUS LS 460 кузов № JTHGM46F305020492, що
підтверджується вантажною митною
декларацією №511000106/7/017573 від 29.10.2007 року
(а.с. 60, том 1). Зазначений автомобіль був
поставлений позивачем на підставі
договору комісії № АСМ-14/09 від 14.09.2007
року та контракту № LDА-09/2007 від 14.09.2007
року (а.с. 61-67, том 1).

Відповідно до п. 1.1., 1.2. контракту
продавець зобов'язується поставити, а
покупець прийняти та оплатити товар
згідно специфікації поставки або
інвойсів. Власником та
вантажоодержувачем є ТОВ «Софт-Макс».

За накладною на внутрішнє переміщення
№ см-07/04/08 від 07.04.2008 року автомобіль
марки LEXUS LS 460 кузов № JTHGM46F305020492 був
переданий на зберігання менеджеру ТОВ
«Софт-Макс» - ОСОБА_3 (а.с. 97, том 1).

28.05.2008 року позивач оформив покупцю - ПП
Українська верстатобудівна компанія
"Салвер", рахунок-фактуру № см-0001330 на
оплату вказаного автомобіля на суму 655
200,00 грн. та звернувся до дилера ТОВ
«Бастіон-Юг» щодо оформлення
довідки-рахунку на автомобіль. (а.с. 68
том 1).

Як зазначає позивач, 28.05.2008 року ТОВ
«Бастіон-Юг» оформило довідку-рахунок
серії ЦБР № 271171 від 28.05.2008 року. (а.с. 91
том 1).

Проте, як стверджує позивач, ТОВ
«Бастіон-Юг» спірний автомобіль ПП
«Українська верстатобудівна компанія
«Салвер» не передало, кошти від ПП
«Українська верстатобудівна компанія
«Салвер» та від ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» не
отримувало.

01.10.2008р. під час проведення
інвентаризації на підприємстві
позивачу стало відомо про нестачу
автомобіля марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492.

Позивач зазначив про те, що у 2011 році з
матеріалів цивільної справи № 2-1877/11 та
матеріалів кримінальної справи № 1-9/12
(а.с. 16-23, 40-57, том 1), позивачу стало
відомо, що 13.03.2008 року між ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» та ПП
«Ремсервіс» (правонаступником якого є
ПП «Українська верстатобудівна
компанія «Салвер») було укладено
договір купівлі-продажу автомобіля №
034-08а/к-п.(а.с. 86-89, том 1).

Відповідно до умов вказаного договору
продавець поставив покупцю, а покупець
оплатив та прийняв у власність
автомобіль марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492, 2007 року випуску.

Таким чином, керуючись ст.ст. 203, 215
Цивільного кодексу України, позивач
просив суд визнати недійсним договір
купівлі-продажу № 034-08а/к-п від 13.03.2008
року між ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" та ПП
"Ремсервіс" (правонаступником якого є
ПП Українська верстатобудівна
компанія "Салвер"), обґрунтовуючи це
тим, що ТОВ "УкрСпецТрейдКоорпорейшен"
зазначило, що він являється дилером та
автомобіль LEXUS LS 460 кузов № JTHGM46F305020492
належить йому на праві власності, хоча
власником є саме ТОВ «Софт-Макс»; права
відчужувати спірний автомобіль ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" не мало, не
оформило відповідні документи на
продаж автомобілю покупцю, що можуть
підтверджувати правомірність
придбання транспортного засобу, отже
такий договір на думку позивача є
дефектним за своїм змістом та підлягає
визнанню судом недійсним.

Під час розгляду справи місцевий
господарський суд на підставі даних з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(витяг за № 17139618 станом на 09.09.2013 року),
встановив, що юридичну особу другого
відповідача - ТОВ
«Укрспецтрейдкоорпорейшен», припинено
на підставі рішення господарського
суду Запорізької області від 18.07.2013
року у зв'язку з визнанням його
банкрутом.

Запис про державну реєстрацію
припинення юридичної особи - ТОВ
«Укрспецтрейдкоорпорейшен», внесено
за № 5016366 від 31.07.2013 року.

Враховуючи викладені обставини, суд
першої інстанції, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, припинив провадження у даній
справі в частині вимог позивача до
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Укрспецтрейдкоорпорейшен».

Що стосується вимог позивача до ТОВ
«Бастіон-Юг» та ПП «Українська
верстатобудівна компанія «Салвер» про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 034-08а/к-п. від 13.03.2008р.,
місцевий господарський суд виходив з
того, що відповідно до постанови
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 26.06.2013р. у
справі № 6-58цс-13, права позивача, який
вважає себе власником майна не
підлягають захистові шляхом
задоволення позову до набувача майна з
використанням правового механізму,
установленого ст.ст. 215, 216 Цивільного
кодексу України. Такий захист можливий
лише шляхом задоволення
віндикаційного позову, якщо для цього
існують підстави, передбачені ст. 388
Цивільного кодексу України, які дають
право витребувати майно в набувача.
Право на звернення з віндикаційним
позовом має власник майна.

Разом із тим, враховуючи фактичні
обставини справи та виходячи з аналізу
норм ст. 41 Конституції України, ст.ст. 387,
388, 400 Цивільного кодексу України,
господарський суд зазначив про те, що
можливість витребування майна за
віндикаційним позовом залежить від
того, чи є набувач майна добросовісним
або недобросовісним та від того, чи
придбане майно відплатно або
безвідплатно. У недобросовісного
набувача майно може бути витребуване в
судовому порядку у всякому разі (ст. 400
ЦК України). Можливість витребування
майна від добросовісного набувача
залежить від того, як придбане ним
майно - відплатно чи безоплатно.(ст. 388
ЦК України).

Водночас, господарським судом звернуто
увагу на те, що у випадках, коли власник,
який за власною волею позбавився
володіння своїм майном, тобто передав
своє майно за договорами найму,
безоплатного користування, зберігання
тощо іншим особам, які неправомірно
згодом здійснили відчуження такого
майна третім особам, не має права
витребувати майно на підставі ст. 388 ЦК
України у добросовісного набувача, у
якого за законом виникає право
власності на це майно. Відтак на
власникові лежить ризик необачливого
вибору контрагента, якому він довірив
майно. Однак власник у такому випадку
може звернутися з відповідним позовом
про відшкодування збитків до особи, що
здійснила неправомірне відчуження
майна власника.

Таким чином, суд першої інстанції
вважав, що порушені права позивача - ТОВ
«Софт-Макс», підлягають правовому
захисту в інший спосіб.

В той же час, враховуючи, що під час
розгляду справи третій відповідач -
Приватне підприємство Українська
верстатобудівна компанія "Салвер" та
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідачів - Публічне
акціонерне товариство Банк "Фінанси та
Кредит" просили застосувати строк
позовної давності, керуючись ч.ч. 3, 4 ст.
267 Цивільного кодексу України, у
задоволенні позову ТОВ «Софт-Макс» до
ТОВ «Бастіон-Юг» та ПП «Українська
верстатобудівна компанія «Салвер» про
визнання недійсним договору № 034-08а/к-п.
від 13.03.2008р. купівлі-продажу автомобіля
марки LEXUS LS 460 кузов № JTHGM46F305020492 судом
відмовлено у зв'язку зі спливом
позовної давності.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає, що судом використано у повному
обсязі свої повноваження, передбачені
процесуальним законом щодо повного та
всебічного з'ясування обставин справи,
пов'язаних з предметом доказування у
даній справі, а висновки, викладені в
рішенні узгоджуються з приписами норм
чинного законодавства, які в даному
випадку регулюють спірні
правовідносини, що призвело до
прийняття правомірного рішення.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає
про неправомірне застосування судом
першої інстанції позовної давності,
посилаючись на те, що про порушення
свого права продажу і пов'язані з цим
обставини він дізнався тільки у 2011 році
з документів, що були надані ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до
Овідіопольського районного суду під
час розгляду цивільної справи № 2-1877/11
та з вироку Сумського районного суду
Сумської області від 13.06.2012 по
кримінальній справі № 1-9/12.

Колегія суддів вважає наведені
позивачем доводи необґрунтованими,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи,
автомобіль марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492 був поставлений ТОВ
«Софт-Макс» на підставі договору
комісії № АСМ-14/09 від 14.09.2007 та
контракту LDA-09/2007 року від 14.09.2007
компанією «LUDWIGSON LLP», про що свідчить
графи 2, 8, 44 вантажних митних
декларацій. За п. 1.1 контракту LDA-09/2007
року від 14.09.2007 продавець зобовязується
поставити, а покупець приймає та
сплачує товар згідно специфікації
поставки або інвойсів. відповідно до п.
1.2 зазначеного контракту власником та
вантажоодержувачем є ТОВ «Софт-Макс»
(а.с. 60, т. 1).

28.05.2008 року позивач оформив покупцю - ПП
Українська верстатобудівна компанія
"Салвер", рахунок-фактуру № см-0001330 на
оплату вказаного автомобіля на суму 655
200,00 грн. та звернувся до дилера ТОВ
«Бастіон-Юг» щодо оформлення
довідки-рахунку на автомобіль. (а.с. 68
том 1).

З матеріалів справи вбачається, що
28.05.2008 року ТОВ «Бастіон-Юг» оформило
довідку-рахунок серії ЦБР № 271171 від
28.05.2008 року. (а.с. 91 том 1).

Проте, як стверджує позивач, ТОВ
«Бастіон-Юг» спірний автомобіль ПП
«Українська верстатобудівна компанія
«Салвер» не передало, кошти від ПП
«Українська верстатобудівна компанія
«Салвер» та від ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» не
отримувало.

01.10.2008р. під час проведення
інвентаризації на підприємстві
позивачу стало відомо про нестачу
автомобіля марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492.

Відповідно до ст. 658 Цивільного кодексу
України право продажу товару, крім
випадків примусового продажу та інших
випадків, встановлених законом,
належить власникові товару.

Згідно п.п. 1.4., 4.5. укладених ТОВ
«Софт-Макс» дилерських договорів № 56 з
ТОВ «Бастіон-Юг» та № 30/10 з ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» від 30.10.2007
року, поставщик зобов'язався
передавати дилеру для подальшої
реалізації продукцію (автомобілі,
запасні частини та приналежності).

На виконання даного договору дилер
укладає всі угоди з третіми особами, як
самостійне підприємство від свого
імені і за власний рахунок. Дилер не
уповноважений представляти поставщика
у правовому сенсі. (п. 3.3. дилерських
договорів).

Відповідно до п. п. 2.7., 2.8. угоди до
договору № 56 право власності на товар
поставщика до дилера не переходить.
Розрахунки за товар покупець здійснює
з поставщиком. За дилерським договором
дилер зобов'язаний виписати і передати
покупцю довідку-рахунок на товар.
Оплата послуг дилера з оформлення
довідок-рахунків здійснюється
покупцями самостійно.

13.03.2008 року між ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» та ПП
«Ремсервіс» (правонаступником якого є
ПП «Українська верстатобудівна
компанія «Салвер») було укладено
договір купівлі-продажу автомобіля №
034-08а/к-п, відповідно до умов якого
продавець поставив покупцю, а покупець
оплатив та прийняв у власність
автомобіль марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492, 2007 року випуску.

Пунктом 3.1. договору купівлі-продажу
ціна автомобіля на дату укладення
даного договору складала 597 000,00 грн.
Покупець зобов'язався сплатити ціну
автомобіля у наступному порядку: аванс
59 700,00 грн. - протягом 1 (одного) дня з дати
підписання цього договору, залишок
ціни (ціна за вирахуванням авансу)
складає 537 300,00 грн. (а.с. 94, том 1).

У пункті 5.4. договору купівлі-продажу
зазначено, що ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» є дилером,
а автомобіль LEXUS LS 460 кузов № JTHGM46F305020492
належить йому на праві власності.

30.05.2008 року Глухівським відділенням
реєстраційно-екзаменаційної роботи
при УДАІ ГУМВС України в Сумській
області проведено державну реєстрацію
автомобіля марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492 за ПП «Українська
верстатобудівна компанія «Салвер»; ПП
«Українська верстатобудівна компанія
«Салвер» отримало свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
ВМС 0451290 та номерні знаки ВМ 0006 АІ. (а.с.
59).

30.05.2008 року між ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» та ПП
«Українська верстатобудівна компанія
«Салвер» укладено додаток № 2 «Акт
приймання-передачі автомобіля» до
договору купівлі-продажу.

02.06.2008 року ПП «Українська
верстатобудівна компанія «Салвер» за
платіжним дорученням № 653 сплатило на
рахунок ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» решту
вартості автомобіля у розмірі 537 300,00
грн. з призначенням платежу за а/м LEXUS LS
460 кузов № JTHGM46F305020492 згідно договору №
034-08 від 13.03.08р. (а.с. 93, том 1).

Таким чином, спірний автомобіль ПП
«Українська верстатобудівна компанія
«Салвер», яке є добросовісним
набувачем, отримало від є ТОВ
«УкрСпецТрейдКоорпорейшен» на
підставі договору № 034-08 від 13.03.08р..

Отже, наведені обставини свідчать про
те, що на момент звернення позивача з
позовом до господарського суду права
позивача, як власника автомобілю були
порушені, оскільки права відчужувати
спірний автомобіль ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" не мало.

В той же час, ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" не може
бути належним відповідачем у даному
господарському спорі, оскільки
юридичну особу другого відповідача -
ТОВ «Укрспецтрейдкоорпорейшен»,
припинено на підставі рішення
господарського суду Запорізької
області від 18.07.2013 року у зв'язку з
визнанням його банкрутом, що
підтверджується записом про державну
реєстрацію припинення юридичної особи
- ТОВ «Укрспецтрейдкоорпорейшен», яку
внесено за № 5016366 від 31.07.2013 року.
Враховуючи викладені обставини, суд
першої інстанції, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, правомірно припинив
провадження у даній справі в частині
вимог позивача до відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Укрспецтрейдкоорпорейшен».

Відповідно до статті 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права

Отже, за змістом вказаної норми права
моментом початку перебігу позовної
давності вважається не тільки день,
коли особа довідалась, а й день коли
особа могла довідатись про порушене
право, особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір купівлі-продажу № 034-08а/к-п між
ТОВ "УкрСпецТрейдКоорпорейшен" та ПП
"Ремсервіс" (правонаступником якого є
ПП Українська верстатобудівна
компанія "Салвер") укладено 13.03.2008 року;
01.10.2008р. під час проведення
інвентаризації на підприємстві
позивачу стало відомо про нестачу
автомобіля марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492. Позивач звернувся до
господарського суду з позовом 22.02.2013
року.

Не заслуговують на увагу твердження
позивача про те, що йому стало відомо
про відчуження автомобіля тільки в 2011
році, оскільки обставини справи
свідчать про те, що 19.11.2010 року за
позовом ТОВ «Софт-Макс» було ухвалено
заочне рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області у
справі № 2-1829/10 до відповідачів у числі
яких визначено ПП Українська
верстатобудівна компанія "Салвер" про
передання переліку майна (в тому числі
й спірного автомобіля) позивачу,
визнання недійсними тих самих
правочинів. У подальшому заочне
рішення було скасоване. Отже, на момент
звернення з позовною заявою - 24.12.2009
року у справі № 2-1829/10 позивачу вже було
достеменно відомо про відчуження
автомобіля і порушене дилером право.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
зазначає, що на момент звернення
позивача з даним позовом до
господарського суду - 22.02.2013, позовна
давність спливла і про це зроблено
заяву іншою стороною у справі.

Відповідно до частини 3 статті 267
Цивільного кодексу України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
третій відповідач - Приватне
підприємство Українська
верстатобудівна компанія "Салвер" та
третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідачів - Публічне
акціонерне товариство Банк "Фінанси та
Кредит" просили застосувати строк
позовної давності просили
господарський суд застосувати до
цього позову загальну позовну давність
та відмовити в його задоволенні.

Згідно частини 4 статті 267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Висновок щодо поважності причин
пропуску строку позовної давності може
бути зроблено лише на підставі
встановлених судом обставин, що
призвели до пропуску строку, та їх
оцінки. На встановлення поважності
причин пропуску строку позовної
давності поширюються загальні правила
доказування обставин, які мають
істотне значення для правильного
вирішення спору. Якщо суд визнає
поважною причину пропуску строку
позовної давності, порушене право
підлягає захистові.

Однак, позивачем не надано до суду
заяви про відновлення пропущеного
строку позовної давності та пояснення
щодо наявності поважних об'єктивних
причин його пропуску.

За таких обставин, місцевий
господарський суд правомірно відмовив
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Софт-Макс» в
задоволенні позовних вимог за спливом
позовної давності.

Що стосується позовних вимог до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бастіон-Юг", колегія
суддів вважає їх необґрунтованими та
безпідставними, оскільки останнє
автомобіль ПП «Українська
верстатобудівна компанія Салвер» та
ТОВ "УкрСпецТрейдКоорпорейшен" не
передавало, а позивачем не доведено, що
дії Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бастіон-Юг" привели
до неправомірного відчуження ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен" спірного
автомобілю.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції надав належну оцінку спірним
відносинам та обґрунтовано зазначив
про те, що порушені права позивача - ТОВ
«Софт-Макс», підлягають правовому
захисту в інший спосіб. Звертаючись до
суду за захистом свого порушеного
права, зокрема права власності на
автомобіль, позивачу необхідно було
врахувати вимоги ст. ст. 16, 387, 388, 400
Цивільного кодексу України щодо
характеру порушення права та
відповідного способу його захисту, а
також звернути увагу на приписи ст. 257,
258, 260, 261, 267 Цивільного кодексу України.

Заявлені позивачем в апеляційної
скарги вимоги щодо визнання недійсним
правочин між ТОВ «Бастіон-Юг» та ПП
«Українська верстатобудівна компанія
Салвер» купівлі-продажу належного ТОВ
«Софт-Макс» на праві власності
автомобілю марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492, що був вчинений при
посередництві дилера ТОВ «Бастіон-Юг»
та дилера ТОВ
"УкрСпецТрейдКоорпорейшен", а також
визнання недійсним правочин між ТОВ
«Бастіон-Юг» та ПП «Українська
верстатобудівна компанія Салвер»
купівлі-продажу належного ТОВ
«Софт-Макс» на праві власності
автомобілю марки LEXUS LS 460 кузов №
JTHGM46F305020492, що був оформлений
довідкою-рахунком серії ЦБР № 271171 від
28.05.2008 року, колегія суддів не
розглядає, оскільки вказані вимоги не
були предметом дослідження в суді
першої інстанції.

До того ж, висуваючи вказані вимоги
позивач тим самим безпідставно
намагається змінити предмет позову,
доповнивши його окремими немайновими
вимогами, що є порушенням норм
процесуального права. В той час, як
місцевий господарський суд,
розглянувши матеріали заяви про зміну
предмету позову шляхом доповнення
вказаних позовних вимог, враховуючи
висновки, викладені в постанові
Харківського апеляційного
господарського суду від 14.08.2013 року та
керуючись постановою пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», відмовив у
задоволенні такої заяви, та здійснив
подальший розгляд справи по суті з
урахуванням вимоги позивача про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 034-08а/к-п. від 13.03.2008р.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає юридичну оцінку, дану місцевим
господарським судом обставинам справи
такою, що ґрунтується на матеріалах
справи та чинному законодавстві, і тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення
господарського суду Сумської області
від 16.09.13 р. у справі № 916/484/13-г не
вбачає.

З огляду на зазначене та керуючись
частинами 3, 4 статті 267 Цивільного
кодексу України, статтями 32-34, 43, 99, 101,
102, пунктом 1 статті 103, статтею 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Софт-Макс",
м. Одеса залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 16.09.13 р. у справі № 916/484/13-г
залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови підписано 20
січня 2014 року.

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гребенюк Н. В.

Суддя
Істоміна О.А.