м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22815/13 04.02.14

За позовом Фізичної особи-підприємця
Чиганової Таміли Володимирівни

До Державного підприємства
«Розвиток»

Про стягнення 109 200,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Літвінов М.І. -
представник за довіреністю № б/н від
26.06.13.;

Чиганова Т.В. - особа
встановлена

Від відповідача: Окончик Д.В. -
представник за довіреністю № 1/2014 від
08.01.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд суду передані позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
Чиганової Таміли Володимирівни до
Державного підприємства «Розвиток»
про стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за Договором
оренди приміщення № 28/12/11 від 29.12.11. в
розмірі 109 200,00 грн. (8 400,00 грн. - сума
основного боргу; 100 800,00 грн. - неустойка).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що всупереч умов
зазначеного вище Договору та
законодавства України, Державним
підприємством «Розвиток» не було в
повному обсязі проведено розрахунки
перед Фізичною особою-підприємцем
Чигановою Тамілою Володимирівною по
сплаті орендних платежів за Договором
оренди приміщення № 28/12/11, в зв'язку з
чим виникла заборгованість, що і
зумовило нарахування неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.11.13. порушено провадження у
справі № 910/22815/13; розгляд справи
призначено на 12.12.13. о 11-00.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.12.13. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи було відкладено
на 14.01.14. о 12-15.

Відповідач 13.01.14. через відділ
діловодства Господарського суду м.
Києва подав відзив на позовну заяву, в
якому зазначає, що у останнього наявна
заборгованість перед позивачем в
розмірі 8 400,00 грн. по сплаті орендних
платежів за спірний період. Крім цього,
проти неустойки в розмірі 100 800,00 грн.
заперечує, та зазначає, що майно було
повернуто позивачеві на підставі акту
прийому-передачі нежилого приміщення
від 15.02.13., а тому нарахування неустойки
вважає неправомірним та
необґрунтованим, та просить суд в цій
частині в позові відмовити.

14.01.14. представник позивача через
відділ діловодства Господарського
суду м. Києва подав документи, які були
витребувані судом. Крім того, позивачем
були надані письмові пояснення щодо
сум, які пред'явленні до стягнення.

В судовому засіданні 14.01.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України судом оголошено
перерву до 21.01.14. о 15-10.

В судовому засіданні 21.01.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України судом оголошено
перерву до 04.02.14. о 11-30.

Представник позивача в судовому
засіданні 21.01.14. подав письмові
пояснення по справі. Крім цього,
позивач подав клопотання на підставі
ст. 41 ГПК України, відповідно до якого
просить суд призначити по справі
судову-почеркознавчу експертизу.

Суд відкладає розгляд даного
клопотання до з'ясування фактичних
обставин справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 27.001.14. на підставі ст. 69 ГПК України
продовжено строк вирішення спору на
п'ятнадцять днів.

Позивач в судовому засіданні 04.02.14.
подав заяву, відповідно до якої просить
суд залишити без розгляду клопотання
про призначення у даній справі
судово-почеркознавчої експертизи, яке
було подане 21.01.14.

Суд розгляну дану заяву в судовому
засіданні 04.02.14. та дійшов висновку про
її задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні 04.02.14. підтримав позовні
вимоги та просив суд задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні 04.02.14. проти стягнення суми
основного боргу в розмірі 8 400,00 грн. не
заперечує, в частині стягнення
неустойки в розмірі 100 800,00 грн.
заперечує в повному обсязі.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення по справі № 910/22815/13.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України, відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

29.12.11. між Фізичної особи-підприємця
Чиганової Таміли Володимирівни (далі -
Орендодавець) та Державним
підприємством «Розвиток» (далі -
Орендар) укладено Договір оренди
приміщення № 28/12/11 (далі - Договір),
відповідно до умов якого (п. 1.1 Договору)
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в оренду приміщення загальною
площею 35,11 кв.м, яке знаходиться у
будинку за адресою: 01001, м. Київ, вул.
Володимирська, 6, кв. 7. Приміщення
належить Орендодавцеві на праві
приватної власності на підставі
Договору купівлі-продажу ВКА № 816000 від
16.11.07.

Приписами ст. 765 Цивільного кодексу
України встановлено, що наймодавець
зобов'язаний передати наймачеві майно
у користування негайно або у строк,
встановлений договором найму.

Згідно п. 1.5. Договору, приміщення
передається Орендодавцем Орендареві
згідно акту прийому-передачі, який є
невід'ємною частиною спірного
Договору, не пізніше трьох календарних
днів з моменту підписання даного
Договору. Підписавши акт
прийому-передачі, Орендар
погоджується, що претензій до
Орендодавця щодо стану приміщення
Орендар не має і приймає в стані,
придатному для використання за
цільовим призначенням.

Орендар набуває прав строкового
користування приміщенням з моменту
підписання сторонами спірного
Договору та відповідного акту
прийому-передачі (п. 2.1. Договору).

29.12.11. сторони склали акт
прийому-передачі за яким Орендодавець
передав, а Орендар прийняв строкове
платне користування приміщення, яке
визначене в пункті 1.1. Договору.

Пункт 2.2. Договору визначено, що строк
оренди приміщення закінчується 15.02.13. (з
врахування Додаткових угод до Договору
оренди приміщення № 28/12/11).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що всупереч умов
зазначеного вище Договору та
законодавства України, Державним
підприємством «Розвиток» не було в
проведено розрахунки перед позивачем
за січень 2013 р. та по 15 лютого 2013 р. по
сплаті орендних платежів, в зв'язку з
чим заборгованість відповідача перед
позивачем становить 8 400,00 грн.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, суд дає самостійну оцінку доказам
на підставі чинного законодавства і не
зв'язаний позицією сторін.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу
України договір є однією із підстав
виникнення зобов'язань та обов'язковим
для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України, орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.

Приписами п. 3.1. Договору визначено, що
за користування приміщення Орендар
щомісячно сплачує Орендодавцеві
орендну плату. Орендна плата
сплачується в національній валюті
України та складає 5 600,00 грн., що на
момент укладання даного Договору є
еквівалентом 700 доларів США ( 1 долар США
= 8,00 грн.) Гривнева сума коригується, в
залежності від можливих змін
офіційного курсу НБУ долара США по
відношенню до національної валюти
України на день здійснення виплати, але
не менше 5,50 грн. за один долар США.
Вказаний в даному пункті розмір
орендної плати є незмінним протягом
всієї чинності Договору, якщо інше не
буде обумовлено сторонами письмово.

Орендар сплачує орендну плату на
підставі наданого рахунку в
безготівковому порядку перераховує на
поточний рахунок Орендодавця шляхом
щомісячних перерахувань до
п'ятнадцятого числа поточного місяця.
При цьому, Орендодавець надає рахунок
на оплату орендної плати до п'ятого
числа поточного місяця (п. 3.2. Договору).

Фізичною особою-підприємцем Чигановою
Т.В. на виконання умов п. 3.2. Договору
були виставлені наступні рахунки: № 11
від 03.01.13. та № 18 від 03.02.13. на загальну
суму 8 400,00 грн. за період з 01.01.13. по 15.02.13.
включно.

Пунктом 5.1.8. Орендар зобов'язаний
вносити Орендну плату своєчасно і в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України).

08.04.13. позивачем на адресу відповідача
надіслало претензію № 08/04-1, в якій
Фізична особа-підприємець Чиганова Т.В.
просила сплатити наявну
заборгованість у відповідача. Дана
претензія відповідачем була отримана
22.04.13., що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 4634.

Проте відповідач свого обов'язку по
сплаті передбачених Договором
орендних платежів в терміни, визначені
Договором не виконав, за період
заявлений в позовній заяві.

Матеріалами справи підтверджується, що
Державним підприємством «Розвиток»
в порушення покладеного на нього
законом та Договором обов'язку по
сплаті передбачених Договором
орендних платежів не виконано, в
зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем становить
8 400,00 грн., яку відповідачем станом на
час прийняття судового рішення не
погашено, внаслідок чого позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
Чиганової Таміли Володимирівни в цій
частині є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім іншого, позивачем пред'явлено
вимогу про стягнення з відповідача 100
800,00 грн. неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК
України.

Приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана з урахуванням
нормального зносу або у стані,
обумовленому в договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 785 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо наймач не
виконує обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Суд зазначає, що пунктом 2.2. Договору
визначено, що строк оренди приміщення
закінчується 15.02.13. (з врахування
Додаткових угод до Договору оренди
приміщення № 28/12/11).

Крім того, Договором, в саме пунктом 1.6.
передбачено, що повернення приміщення
Орендодавцеві Орендарем здійснюється
з одночасним підписанням акту
приймання-передачі (повернення)
приміщення та відбувається протягом
десяти календарних днів після
закінчення строку дії Договору.

В матеріалах справи міститься акт
приймання-передачі (повернення)
приміщення від 15.02.13., відповідно до
якого Державне підприємство
«Розвиток» повернуло Фізичній
особі-підприємцю Чигановій Т.В. нежиле
приміщення загальною площею 35,1 кв.м,
яке знаходиться за адресою: 01001, м. Київ,
вул. Володимирська, 6, кв. 7. Даний акт
підписано повноважними
представниками сторін, що не
заперечується учасниками судового
процесу.

Таким чином, судом встановлено, що
Державним підприємством «Розвиток» в
межах строків передбачених умовами
спірного Договору повернуто
приміщення, яке перебувало в оренді, а
тому відсутні правові підстави для
стягнення неустойки в порядку ст. 785
Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд
відмовляє в задоволенні стягнення
неустойки в розмірі 100 800,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця Чиганової Таміли
Володимирівни задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Розвиток» (01103, м. Київ, вул. Залізничне
шосе, буд. 9; ) на користь
Фізичної особи-підприємця Чиганової
Таміли Володимирівни (01025, м. Київ, вул.
Володимирська, 6, кв. 4; ідентифікаційний
номер ) 8 400 (вісім тисяч чотириста)
грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті
орендних платежів, 168 (сто шістдесят
вісім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті
судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.02.14.

Суддя
Т.М. Ващенко