номер провадження справи 11/108/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014
Справа № 908/4067/13

Господарський суд Запорізької області
у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69121; АДРЕСА_2; ІПН
НОМЕР_1)

до відповідача: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (АДРЕСА_3; ІПН
НОМЕР_2)

відомості про представників сторін та
учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_3 - дов. ВТБ № 465656 від
29.04.2013р.;

від відповідача: не з'явився

про: стягнення 33973,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області надійшла позовна заява
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 33973,01 грн., які складаються з 30190,41
грн. заборгованості по орендній платі
та 3782,60 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою від 13.12.2013р. порушено
провадження по справі, призначені час і
дата судового засідання, сторони
зобов'язані надати документи та
вчинити дії, необхідні для повного та
всебічного розгляду справи.

У зв'язку з неявкою повноважного
представника відповідача, з метою
витребування додаткових доказів та для
надання можливості сторонам
нормативно та документально
обґрунтувати свої доводи і заперечення
судовий розгляд відкладався.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог, з підстав, викладених у
позовній заяві, при цьому підставою
виникнення спору зазначає порушення
відповідачем умов договору б/н оренди
нежитлового приміщення від 24.03.2012р. в
частині своєчасного та повного
внесення орендних платежів.
Заборгованість по орендній платі на
момент звернення до суду становить
30190,41 грн. Тривала затримка внесення
орендних платежів обумовила
застосування штрафних санкцій у
вигляді штрафу в розмірі 50% від суми
орендної плати. Разом з цим, позивач
просить судові витрати, пов'язані із
розглядом справи віднести на
відповідача.

Відповідач вимоги суду не виконав,
відзив на позовну заяву не надав,
повноважного представника в судове
засідання не направив. У зв'язку з
поверненням поштової кореспонденції,
направленої на адресу відповідача слід
зазначити наступне.

До повноважень господарських судів не
віднесено з'ясування фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

В п. 4 інформаційного листа від 02.06.2006р.
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України.
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році»
викладено правову позицію, згідно з
якою примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками «адресат вибув»,
«адресат відсутній» і т.п. з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Так, за наявними у справі реквізитами,
зазначеними, зокрема, позивачем у
позовній заяві та згідно Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 23.01.2014р. відповідач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.
Саме на цю адресу господарським судом
направлялись ухвала про порушення
провадження у справі та відкладення
розгляду справи. Вказана
кореспонденція повернулась до суду із
відміткою пошти про причину повернення
«За закінченням терміну зберігання» та
«За зазначеною адресою не проживає».

Неявка відповідача до поштового
відділення для отримання
кореспонденції не є підставою вважати,
що ФОП ОСОБА_2 був необізнаний про
розгляд судової справи. З огляду на
наведене, суд вважає, що відповідач був
належним чином повідомлений про дату і
час судового засідання.

За таких обставин, справа
розглядається в порядку передбаченому
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, за наявними в
матеріалах справи документами та у
відсутність повноважного представника
відповідача.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши
пояснення представників сторін,
встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України
закріплено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст.
509 цього Кодексу, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

24.03.2012р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендодавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар)
укладено договір б/н оренди
нежитлового приміщення, відповідно до
умов якого позивач передає, а
відповідач приймає у строкове платне
користування кімнати № 5. 6. 7. 8 та
частину кімнати № 10 загальною площею 105
кв.м. у будинку літ А-2, розташованого за
адресою: АДРЕСА_4.

Даний договір за своєю правовою
природою відноситься до договорів
найму, різновидом якого є оренда.

Приписами ч. 6 ст. 283 Господарського
кодексу України встановлено, що до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Зазначені в договорі приміщення були
передані відповідачу 24 березня 2012р.,
про що свідчить акт прийому-передачі
орендованого майна.

Відповідно до п. 7.1 договору, строк його
дії визначено сторонами з 24.03.2012р. по
31.12.2012р. Додатковою угодою № 1 від
01.01.2013р. сторонами дію договору
пролонговано до 31.12.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.. 286 Господарського
кодексу України орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством.

Так, в п. 3.1 договори сторони домовились,
що за користування об'єктом оренди
орендар щомісячно сплачує орендодавцю
орендну плату в сумі 2500,00 грн. Пунктом 3,2
договору також встановлено, що орендна
плата за перший та останній місяці
здійснюється орендарем у повному
обсязі протягом 5 днів з моменту
підписання договору. Орендна плата за
кожний наступний місяць визначається
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
поточного місяця. До складу орендної
плати не входять комунальні платежі,
які відшкодовуються за підставі
виставлених орендодавцем рахунків (п.
3.3 договору).

Орендна плата справляється орендарем
до 10 числа поточного місяця на підставі
договору або виставленого орендарем
рахунку (п. 3.6 договору).

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Протягом дії договору позивач щомісяця
виставляв відповідачу рахунки, які
відповідач оплачував не належним чином
(не своєчасно та не у повному обсязі)
внаслідок чого за період з квітня 2012р.
по грудень 2013р. (включно) у нього
виникла заборгованість в сумі 30190,41 грн.

Розрахунок суми заборгованості по
орендній платі ретельно перевірено у
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Згідно з п. 3.6 договору у випадку не
оплати орендарем орендної плати та
інших платежів у строки, встановлені
умовами договору, орендодавцем
стягується штраф у розмірі 50% від
орендної плати та інших платежів.

За порушення строків внесення орендних
та інших платежів протягом жовтня -
грудня 2013р. позивач нарахував та заявив
до стягнення штраф в сумі 3782,60 грн., що
складає 50% від суми зазначеної у
рахунках за відповідний період.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 30190,41 грн. заборгованості
по орендній платі та 3782,60 грн. штрафу
заявлені позивачем правомірно та
обґрунтовано, підтверджені зібраними у
справі доказами, а відтак підлягають
задоволенню.

Судові витрати слід віднести на
відповідача, оскільки спір з його вини
доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_3; ІПН НОМЕР_2) на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_1) 30190
(тридцять тисяч сто дев'яносто) грн. 41
коп. заборгованості по орендній платі,
3782 (три тисячі сімсот вісімдесят дві)
грн. 60 коп. штрафу та 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В засіданні 10.02.2014р. оголошена вступна і
резолютивна частини рішення. Рішення в
повному обсязі складено і підписане
11.02.2014р.

Суддя
С.А.Гончаренко