номер провадження справи 4/123/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Запоріжжя

07.02.2014
Справа № 908/4089/13

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши
матеріали зустрічної позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вітязь», (69050, м.
Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 150)

до відповідача Комунального
підприємства «Водоканал», (69002, м.
Запоріжжя, вул. Артема, буд. 61)

про визнання недійсним на майбутнє
договору про надання послуг питного
водопостачання та приймання стічних
вод у систему каналізації № 9321/2 від
01.03.2010 р. і всіх додаткових угод до нього
та про визнання недійсними
односторонніх правочинів, вчинених
шляхом виставлення актів-рахунків

у справі № 908/4089/13

за позовом Комунального підприємства
«Водоканал», (69002, м. Запоріжжя, вул.
Артема, буд. 61)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вітязь», (69050, м.
Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 150)

про стягнення 599275,92 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 р. на адресу господарського суду
Запорізької області надійшла позовна
заява Комунального підприємства
«Водоканал», м. Запоріжжя до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Вітязь»,
м. Запоріжжя про 599275,92 грн.
заборгованості за безоблікове
водокористування.

Згідно Протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 16.12.2013
р. справу № 908/4089/13 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.12.2013 р.
порушено провадження у справі № 908/4089/13,
справі 908/4089/13 присвоєно номер
провадження справи4/123/13, засідання суду
призначено на 15.01.2014 р.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
представника відповідача розгляд
справи, на підставі ст. 77 ГПК України,
відкладався до 03.02.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 03.02.22014 р. судом
на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України за
клопотанням відповідача процесуальний
строк вирішення спору у справі №
908/40859/13 продовжений на п'ятнадцять днів,
до 03.03.2014 р., в судовому засіданні
оголошена перерва до 25.02.2014 р.

До судового розгляду справи № 908/4089/13 по
суті суд не переходив.

06.02.2014 р. на адресу господарського суду
Запорізької області в порядку ст. 60 ГПК
України у справі № 908/4089/13 надійшла
зустрічна позовна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вітязь»,
м. Запоріжжя до Комунального
підприємства «Водоканал», м.
Запоріжжя про визнання недійсним на
майбутнє договору про надання послуг
питного водопостачання та приймання
стічних вод у систему каналізації №
9321/2 від 01.03.2010 р., укладеного КП
«Водоканал» та ТОВ «Вітязь», і всіх
додаткових угод до нього, а саме:
додаткову угоду № 1 від 04.01.2011 р.,
додаткову угоду від 04.01.2011 р., додаткову
угоду від 01.05.2011 р., додаткову угоду № 3
від 03.01.2012 р., додаткову угоду № 4 від
03.01.2012 р., додаткову угоду № 1/20/12/2012 від
20.12.2012 р., додаткову угоду № 1/01/07/2013 від
01.07.2013 р., та про визнання недійсними
односторонніх правочинів, вчинених КП
«Водоканал» шляхом виставлення ТОВ
«Вітязь» акту-рахунку № 9321/2 від 05.02.2013
р., акту-рахунку № 9321/2 від 11.02.2013 р. і
акту-рахунку № 9321/2 від 14.02.2013 р.

Статтею 60 ГПК України встановлено, що
відповідач має право до початку
розгляду господарським судом справи по
суті подати до позивача зустрічний
позов для спільного розгляду з
первісним позовом. Зустрічний позов
повинен бути взаємно пов'язаний з
первісним. Подання зустрічного позову
провадиться за загальними правилами
подання позовів.

Як зазначено в п. 3.15 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» обставини, які
свідчать про взаємну пов'язаність
зустрічного позову з первісним
(зокрема, за підставами цих позовів
та/або поданими доказами; у зв'язку з
тим, що задоволення зустрічного позову
виключатиме частково чи повністю
задоволення первісного позову тощо), а
так само докази, що підтверджують саме
ці обставини, повинні зазначатися у
зустрічній позовній заяві (пункт 5
частини другої статті 54 ГПК України).

Якщо у ній не вказано відповідних
обставин, на яких, зокрема, ґрунтується
позовна вимога, доказів, що
підтверджують ці обставини, то
зустрічна позовна заява повертається
без розгляду з посиланням на пункт 3
частини першої статті 63 та статтю 60 ГПК
України.

Взаємна пов'язаність зустрічного та
первісного позовів може виявлятися в
такому: обидва позови взаємно пов'язані
підставами цих позовів або поданими
доказами; вимоги за зустрічним і
первісним позовами можуть
зараховуватися; задоволення
зустрічного позову виключатиме
повністю або частково задоволення
первісного позову. Подання такого
зустрічного позову має на меті довести
відсутність у позивача
матеріально-правової підстави на
задоволення первісного позову через
відсутність матеріальних відносин, з
яких випливає суб'єктивне право
позивача за первісним позовом.
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України № 01-08/163
від 12.03.2009 р.).

Розглянувши матеріали зустрічної
позовної заяви, матеріали справи №
908/4089/13 та з'ясувавши підстави,
передбачені нормами Господарського
процесуального кодексу України для
повернення позовної заяви, суд дійшов
висновку, що наявні процесуальні
підстави для повернення зустрічної
позовної заяви без розгляду з підстав
її непов'язаності з первісним позовом,
виходячи з наступного.

Предметом первісного позову у справі №
908/4089/13 є стягнення з ТОВ «Вітязь» 599275,92
грн. заборгованості, що за своєю
правовою природою є платою за
безоблікове водокористування, яка
нарахована на підставі п. 3.3 Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, які
затверджені наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України № 190 від 27.06.2008 р.
та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 07.10.2008 р. за № 936/15627.
Підставою для нарахуванням КП
«Водоканал» відповідачу за первісним
позовом зазначеної плати стало
виявлене порушення абонентом (ТОВ
«Вітязь») п. 10.1 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України. В обґрунтування заявлених
вимог позивач за первісним позовом
посилається на приписи ст., ст. 173, 174 ГК
України, ст. 526 ЦК України, п.. п. 3.3, 10.1
Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України.

У зустрічному позові позивачем за
зустрічним позовом ставиться вимога
про визнання недійсним на майбутнє
договору про надання послуг питного
водопостачання та приймання стічних
вод у систему каналізації № 9321/2 від
01.03.2010 р., укладеного КП «Водоканал» та
ТОВ «Вітязь», і всіх додаткових угод до
нього. При цьому, мотивуючи заявлені
зустрічні позовні вимоги ТОВ «Витязь»
посилається на норми ст., ст. 203, 205, 207, 208,
215, 216, 236 ЦК України, ст. 19 Закону України
«Про питну воду і питне
водопостачання», ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» та
вважає, що зазначений договір про
надання послуг питного водопостачання
та приймання стічних вод у систему
каналізації № 9321/2 від 01.03.2010 р. та
додаткові угоди до нього укладені від
імені Товариства неуповноваженими на
це особами, а тому підлягають визнанню
недійсними в силу приписів ст. 215 ЦК
України.

З огляду на викладене, суд вважає що
зустрічний позов ніяким чином не
пов'язаний з первісним, оскільки
питання щодо обставин укладення КП
«Водоканал» і ТОВ «Вітязь» договору
про надання послуг питного
водопостачання та приймання стічних
вод у систему каналізації № 9321/2 від
01.03.2010 р. і додаткових угод до нього не
входить до предмету дослідження судом
за первісним позовом у справі № 908/4089/13,
а нарахована КП «Водоканал» плата за
безоблікове водоспоживання, яка є
предметом первісного позову, не є
відповідальністю за порушенням ТОВ
«Вітязь» договірних зобов'язань, а є
наслідком порушення абонентом Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України. Враховуючи
зазначене, у суду відсутні підстави
вважати, що за підставами виникнення
первісний та зустрічний позови у
справі № 908/4089/13 пов'язані між собою.

До зустрічної позовної заяви заявником
не надано жодних документів та доказів
в обґрунтування обставин, що можуть
свідчити про пов'язаність первісного
та зустрічного позовів.

Крім того, суд вважає за необхідне
зауважити, що сумісний розгляд
первісного та зустрічного позовів
суттєвим чином ускладнить вирішення
справи, первісний та зустрічний позови
заявлені з різних підстав та незв'язані
спільними доказами і при їх сумісному
розгляді суд повинен буде дослідити та
надати оцінку правовідносинам сторін у
кожному окремому випадку.

Що стосується вимоги за зустрічним
позовом про визнання недійсними
односторонніх правочинів, вчинених КП
«Водоканал» шляхом виставлення ТОВ
«Вітязь» акту-рахунку № 9321/2 від
05.02.2013 р., акту-рахунку № 9321/2 від 11.02.2013 р.
і акту-рахунку № 9321/2 від 14.02.2013 р., то з
цього приводу суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено
перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів, за яким кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Дана правова норма кореспондується з
положеннями статті 20 ГК України, якою
визначено способи захисту прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів. Ними є:
визнання права; визнання правочину
недійсним; припинення дії, яка порушує
право; відновлення становища, яке
існувало до порушення; примусове
виконання обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Таким чином, вищезазначеними нормами
не передбачено такого способу захисту
прав, як спонукання до підписання актів
приймання-передачі виконаних робіт за
договором підряду.

Предметом позову може бути
матеріально-правова чи немайнова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен прийняти
рішення. Предметом позову не можуть
бути обставини, які виступають
доказами у справі, зокрема,
обґрунтованість виставлення
актів-рахунків, оскільки такі акти
підтверджують наявність або
відсутність юридичних фактів, які
входять до підстав позову. Захист
майнового або немайнового права чи
законного інтересу відбувається
шляхом прийняття судом рішення про
примусове виконання відповідачем
певних дій або зобов'язання утриматись
від їх вчинення.

Заявлена позивачем за зустрічним
позовом вимога про визнання недійсними
односторонніх правочинів, вчинених КП
«Водоканал» шляхом виставлення ТОВ
«Вітязь» акту-рахунку № 9321/2 від 05.02.2013
р., акту-рахунку № 9321/2 від 11.02.2013 р. і
акту-рахунку № 9321/2 від 14.02.2013 р. не
призведе до поновлення порушеного
права.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що ТОВ «Вітязь» не
позбавлене можливості надводити свої
доводи щодо правомірності виставлення
КП «Водоканал» вищезазначених
актів-рахунків № 9321/2 від 05.02.2013 р., № 9321/2
від 11.02.2013 р. і № 9321/2 від 14.02.2013
р. під час вирішення судом спору про
стягнення заборгованості, нарахованої
на підставі цих актів.

Крім того, у відповідності до п., п. 1, 4, 6
ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду якщо: позовну заву
підписано особою, яка не має права її
підписувати, або особою, посадове
становище якої не вказано; до позовної
заяви не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі; а також не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Розглянувши матеріали зустрічної
позовної заяви та з'ясувавши підстави
для повернення позовної заяви,
передбачені нормами Господарського
процесуального кодексу України, суд
дійшов висновку, що також наявні
підстави для повернення зустрічної
позовної заяви без розгляду на
підставі п., п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст., ст. 54, 57 ГПК України зміст,
форма та додатки до позовної заяви
повинні відповідати приписам вказаної
норми законодавства. Позовна заява
подається до господарського суду в
письмовій формі і підписується
повноважною посадовою особою позивача
або його представником.

Виходячи зі змісту ст. 28 ГПК України
справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Дана зустрічна позовна заява б/н і б/д
(вх. № 335/09-05/14 від 06.02.2014 р.) на її
останньому (чотирнадцятому) аркуші має
позначення «Представник ТОВ «Витязь»,
діючий на підставі довіреності від
24.12.2013 року», однак на зазначеному
аркуші не вказано ні прізвища
зазначеної особи, якою подана позовна
заява, не міститься підпису цієї особи
та не проставлено дату подання
зустрічної позовної заяви.

Те, що до матеріалів зустрічної
позовної заяви додано можливо інший
примірник позовної заяви (оскільки
відсутній титульний аркуш встановити
напевне не є можливим) не може дути
доказам того, що зустрічний позов
оформлений у відповідності до вимог ст.
54 ГПК України.

Отже, подана до господарського суду
Запорізької області зустрічна позовна
заява б/н і б/д (вх. № 335/09-05/14 від 06.02.2014 р.)
не підписана повноважною посадовою
особою заявника або його
представником, що є порушенням вимог
ст. 54 ГПК України.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплати за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місті їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України
сплата судового збору є обов'язковою, а
при відсутності доказів сплати позовна
заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору (п. 3 ч. 1).

За приписами Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

В пункті 2.11 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
зазначено, що якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Прохальна частина зустрічної позовної
заяви містить вимоги немайнового
характеру про надання послуг питного
водопостачання та приймання стічних
вод у систему каналізації № 9321/2
від 01.03.2010 р., укладеного КП «Водоканал»
та ТОВ «Вітязь», і всіх додаткових угод
до нього, а саме: додаткову угоду № 1 від
04.01.2011 р., додаткову угоду від 04.01.2011 р.,
додаткову угоду від 01.05.2011 р., додаткову
угоду № 3 від 03.01.2012 р., додаткову угоду
№ 4 від 03.01.2012 р., додаткову угоду №
1/20/12/2012 від 20.12.2012 р., додаткову угоду №
1/01/07/2013 від 01.07.2013 р., та про визнання
недійсними односторонніх правочинів,
вчинених КП «Водоканал» шляхом
виставлення ТОВ «Вітязь» акту-рахунку
№ 9321/2 від 05.02.2013 р., акту-рахунку № 9321/2
від 11.02.2013 р. і акту-рахунку № 9321/2 від
14.02.2013 р.

Однак, до зустрічної позовної заяви б/н
і б/д (вх. № 335/09-05/14 від 06.02.2014 р.)
позивачем додано оригінал квитанції №
6991.13.1 від 03.02.2014 р. про сплату 1218,00 грн.
судового збору.

Отже, позивачем оплачена судовим
збором лише одна з заявлених вимог
немайнового характеру, що суперечить
вимогам чинного процесуального
законодавства.

Приписами статті 56 ГПК України
передбачено, що позивач зобов'язаний
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення. (Стаття 56 ГПК України
в редакції Закону України "Про внесення
зміни до статті 56 Господарського
процесуального кодексу України щодо
порядку надсилання копії позовної
заяви" № 9126837-11 від 19.05.2011 р.).

У відповідності до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії
позовної заяви з додатком відповідачу
відповідно до Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/208
від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і
доповненнями), в якому зазначено, що
розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку (касовий чек, поштова
квитанція тощо), може вважатися
належним доказом надсилання іншій
стороні (сторонам) у справі копії
позовної заяви.

З аналізу вище наведених норм чинного
процесуального законодавства слідує,
що належними доказами направлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів, в розумінні
ст. 56 ГПК України, є оригінали
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції або фінансового
чеку) та опису вкладення.

До зустрічної позовної заяви б/н
і б/д (вх. № 335/09-05/14 від 06.02.2014 р.) на
підтвердження відправлення КП
«Водоканал» копії зустрічної позовної
заяви та доданих до неї документів
позивачем надано жодним чином не
посвідчену фотокопію фіскального чеку
№ 8325 від 05.02.2014 р.

За таких обставин, враховуючи вище
наведені вимоги чинного
процесуального законодавства,
фотокопія фіскального чеку, додана до
зустрічної позовної заяви не може бути
прийнята судом як належний доказ
відправлення відповідачеві копії
зустрічної позовної заяви та доданих
до неї документів.

Зазначені обставини перешкоджають
суду вчинити передбачені нормами
Господарського процесуального кодексу
України дії по підготовці справи до
судового розгляду та є підставами для
повернення зустрічної позовної заяви
позивачу.

Також суд звертає увагу заявника, що
відповідно до ст. 36 ГПК України
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Вимоги до оформлювання документів,
порядок засвідчення їх копій, що
подаються до суду, визначено пунктом 5.27
Національного стандарту України ДСТУ
4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації", затвердженого Наказом
Держспоживстандарту України № 55 від
07.04.2003 р.

Зокрема, готуючи та оформлюючи
документи, заявник, згідно з вказаним
стандартом, відмітку про засвідчення
копії документа повинен складати зі
слів: "Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається зі змісту розділу V
"Докази" ГПК України, належними та
допустимими доказами, про які йдеться у
Господарському процесуальному кодексі
України, є саме належним чином завірені
письмові докази, а не їх фотокопії, які
взагалі ніким не завірені (не містять
підпису повноваженої особи позивача,
який скріплений печаткою
підприємства).

До зустрічної позовної заяви б/н і б/д
(вх. № 335/09-05/14 від 06.02.2014 р.) частина
додатків додана лише у вигляді
фотокопій документів, які жодним чином
не завірені, що свідчить про
невиконання позивачем вимог ст. 36 та п. 4
ч. 1 ст. 57 ГПК України.

У відповідності до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63 ГПК
України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику зустрічного позову, що він не
позбавлений права звернутися до суду з
вимогами, які є предметом зустрічного
позову, в окремому позовному
провадженні.

Питання щодо повернення суми судового
збору, сплаченого квитанцією № 6991.13.1
від 03.02.2014 р. буде вирішено ухвалою суду
у випадку надходження відповідної
заяви.

Керуючись п., п. 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст., ст. 60,
86 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вітязь»,
м. Запоріжжя до Комунального
підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя
про визнання недійсним на майбутнє
договору про надання послуг питного
водопостачання та приймання стічних
вод у систему каналізації № 9321/2 від
01.03.2010 р., укладеного КП «Водоканал» та
ТОВ «Вітязь», і всіх додаткових угод до
нього, а саме: додаткову угоду № 1 від
04.01.2011 р., додаткову угоду від 04.01.2011 р.,
додаткову угоду від 01.05.2011 р., додаткову
угоду № 3 від 03.01.2012 р., додаткову угоду
№ 4 від 03.01.2012 р., додаткову угоду №
1/20/12/2012 від 20.12.2012 р., додаткову угоду №
1/01/07/2013 від 01.07.2013 р., та про визнання
недійсними односторонніх правочинів,
вчинених КП «Водоканал» шляхом
виставлення ТОВ «Вітязь» акту-рахунку
№ 9321/2 від 05.02.2013 р., акту-рахунку № 9321/2
від 11.02.2013 р. і акту-рахунку № 9321/2 від
14.02.2013 р. та додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам
у справі.

Додаток: на 111-и аркушах, у тому числі
оригінал квитанції № 6991.13.1 від 03.02.2014 р.
(про сплату 1218,00 грн. судового збору).

Суддя
Н.Г.Зінченко