РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р.
Справа № 2/174-09

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Розізнана І.В.

судді
Грязнов В.В. ,

судді
Мельник О.В.

при секретарі Мухомеджанов Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
Приватного малого підприємства "Обрій"
на ухвалу господарського суду
Вінницької області від 18.12.13 р. у справі
№ 2/174-09 на дії державного виконавця
ВДВС Козятинського МРУЮ Вінницької
області по виконанню наказу
господарського суду Вінницької
області від 24 листопада 2009 року по
справі № 2/174-09

за позовом Акціонерного комерційного
банку "Національний кредит" в особі
філії Акціонерного комерційного банку
"Національний кредит" в м.Козятин
(Вінницька область, Козятинський район,
м.Козятин)

до Приватного малого підприємства
"Обрій" (Вінницька область,
Козятинський район, м.Козятин)

про стягнення 574858,22 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від органу ДВС - не з'явився

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 18.12.2013 р. у
справі 2/174-09 (суддя Мельник П.А.) скаргу
Приватного малого підприємства
«Обрій» на дії державного виконавця
ВДВС Козятинського МРУЮ Вінницької
області по виконанню наказу
господарського суду Вінницької
області від 24 листопада 2009 року по
справі 2/174-09 відхилено.

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що доводи боржника є
безпідставними та необґрунтованими, а
дії державного виконавця по складанню
акту опису й арешту майна від 02.10.2013р. є
правомірними та вчинені у
відповідності до норм Закону України
«Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із ухвалою
господарського суду Вінницької
області від 18.12.2013р. у справі 2/174-09
Приватне мале підприємство «Обрій»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить поновити строк на апеляційне
оскарження, прийняти скаргу до
провадження, скасувати ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 18.12.2013 року в справі № 2/174-09
та прийняти постанову, якою визнати
протиправними дії державного
виконавця, заступника начальника
відділу ДВС Козятинського
міськрайонного управління юстиції
Щерби В.Л., при проведенні 02.10.2013 року
опису та арешту майна боржника -
Приватного малого підприємства
«Обрій», скасувати акт опису та арешту
майна від 02.10.2013р., складеного державним
виконавцем Козятинського
міськрайонного управління юстиції
Вінницької області при примусовому
виконанні наказу № 2/174-09 виданого 24.11.2009
року господарським судом Вінницької
області.

Скаржник - Приватне мале підприємство
«Обрій» вважає, що оскаржувану ухвалу
було прийнято господарським судом
Вінницької області з порушенням норм
матеріального права, у зв'язку із чим
підприємство не згодне із висновками
місцевого суду, щодо неправомірності
доводів скаржника.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що при
проведенні виконавчих дій по опису та
арешту майна підприємства-боржника
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Козятинського міськрайонного
управління юстиції було порушено
процедуру опису та арешту майна, не
взято до уваги протокол загальних
зборів співвласників і засновника ПМП
«Обрій» від 24.09.2013р.

Крім того скаржник вважає, що державним
виконавцем було порушено порядок
черговості звернення стягнення на
майно боржника, а також залучено
понятими працівників ПАТ АКБ
«Національний кредит» та не вручено
представнику ПМП «Обрій» копії акту
опису та арешту, що є недопустимим.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
25.01.2014р. у справі № 2/174-09 апеляційну
скаргу Приватного малого підприємства
«Обрій» прийнято до провадження,
справу призначено до слухання,
зобов'язано позивача та відділ
державної виконавчої служби
Козятинського МРУЮ Вінницької області
надати суду письмовий відзив на
апеляційну скаргу, документи в
обґрунтування своїх заперечень, якщо
такі є.

Згідно розпорядження В.о. голови суду
від 10.02.2014р. визначено колегію суддів у
складі: головуюча суддя Розізнана І.В.,
судді - Мельник О.В. та Грязнов В.В.

Представник Акціонерного
комерційного банку «Національний
кредит» в особі філії Акціонерного
комерційного банку «Національний
кредит» в судове засідання не з'явився,
заперечив проти доводів та вимог
апеляційної скарги, з підстав
викладених у письмовому відзиві та
просить розгляд справи провести без
участі представника банку.

Скаржник - Приватне мале
підприємство «Обрій» не забезпечив
явку свого представника в призначене
на 10.02.2013р. судове засідання, однак
05.02.2014р. направив телеграму про
перенесення розгляду справи на іншу
дату у зв'язку із хворобою
представника: директора ПМП «Обрій»
ОСОБА_3

Клопотання скаржника про
перенесення розгляду справи не
підлягає задоволенню, оскільки
представництво інтересів сторони в
процесі не пов'язане з конкретним колом
осіб, тому скаржник не позбавлений
можливості уповноважити іншу особу на
участь у судовому засіданні, окрім того
судом не визнавалась обов'язковою явка
сторін в судове засідання (ухвала від
25.01.2014р.).

Представник відділу ДВС
Козятинського МРУЮ у Вінницькій
області в судове засідання не з'явився,
у письмових запереченнях просить
розглянути скаргу у відсутності свого
представника.

Враховуючи приписи ст.ст. 101,102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справ в апеляційній інстанції, той
факт, що сторони були належним чином та
своєчасно повідомлені про дату, час та
місце судового засідання, колегія
суддів визнала за можливе здійснювати
розгляд апеляційної скарги за
відсутності представників сторін та
відділу ДВС МРУЮ у Вінницькій області.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Вінницької області від 09.11.2009 року у
справі № 2/174-09 позов задоволено
частково - стягнуто з Приватного
малого підприємства «Обрій» на користь
АКБ «Національний кредит» в особі
філії Акціонерного комерційного банку
«Національний кредит» в м. Козятин
500859,14 грн. - основного боргу, 77246,24 грн. -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом, 37715,38 грн. - пені
за несвоєчасну сплату сум кредиту, 3474,19
грн. пені за несвоєчасну сплату
відсотків, 1800,00 грн. - плати за надання
та управління фінансовим кредитом, 6210,95
грн. - відшкодування витрат пов'язаних
зі сплатою державного мита та 232,90 грн. -
відшкодування витрат на інформаційно -
технічне забезпечення судового
процесу.

На виконання рішення суду від 09.11.2009
року видано наказ № 2/174-09 від 24.11.2009
року.

02.10.2013 р. державним виконавцем відділу
ДВС Козятинського МРУЮ у Вінницькій
області складено Акт опису й
арешту майна, зокрема виробничих
приміщень та інших об'єктів рухомого
майна. На описане майно накладено арешт
і встановлено обмеження права
користування ним.

Скаржник вважає, що дії державного
виконавця щодо проведення опису та
арешту майна боржника та складання
акту опису та арешту від 02.10.2013 року є
незаконними та такими, що суперечать
нормам чинного законодавства України,
а саме Закону України «Про виконавче
провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень від 02.04.2012 р. № 512/5.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду
першої інстанції на предмет її
відповідності нормам процесуального
та матеріального права України, суд
апеляційної інстанції враховує
наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК
України, апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до п. 21 ч. 1 ст.
106 вказаного кодексу, окремо від
рішення місцевого господарського суду
можуть бути оскаржені в апеляційному
порядку ухвали місцевого
господарського суду про розгляд скарг
на дії (бездіяльність) органів
Державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження" (ст. 115 ГПК
України).

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (ст. 1 Закону
України "Про виконавче провадження").

Статтею 6 зазначеного Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону,
державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно положень ч.1-5 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на майно
боржника полягає в його
арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Пунктом 9.10 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
визначено, що у розгляді скарг
стягувача чи боржника на дії органу
Державної виконавчої служби, пов'язані
з арештом і вилученням майна та його
оцінкою, господарський суд перевіряє
відповідність цих дій приписам статтей
57, 58 Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ч.1, 2 ст. 57 Закону України
„Про виконавче провадження" арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження; проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Згідно ч. 5 ст. 57 Закону про проведення
опису майна боржника і накладення на
нього арешту державний виконавець
складає акт опису та арешту майна
боржника. Під час проведення опису та
арешту майна боржника державний
виконавець має право оголосити
заборону розпоряджатися ним, а в разі
потреби - обмежити права користування
майном, здійснити опечатування або
вилучити його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем у
кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

Разом з тим, переглядаючи дії
державного виконавця на предмет
відповідності вимогам закону, слід
враховувати положення Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом Мін'юсту
від 02.04.2012р. № 512/5.

Відповідно до п. 4.2.1. Інструкції з
примусового виконання рішень в акті
опису та арешту майна боржника повинні
бути вказані, зокрема:

а) назва кожного внесеного в акт
предмета і його відмінні ознаки (вага,
метраж, розмір, форма, вид, колір,
товарний знак, проби, виробнича марка,
дата випуску, ступінь зносу тощо);

в) якщо проводилось опечатування
предмета, зазначається, які предмети,
приміщення, сховища були опечатані,
кількість накладених печаток та спосіб
опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві
майна обов'язків із збереження майна,
попередження про кримінальну та іншу
відповідальність, встановлену
законодавством, за його розтрату,
відчуження, приховування, підміну,
пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив
зберігачеві обмеження права
користуватися майном, зазначаються
вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача,
боржника, осіб, що були присутні при
описі.

02.10.2013 р. Державним виконавцем
здійснено проведення опису майна
боржника, про що складений відповідний
акт опису та арешту майна боржника ПМП
«Обрій», яким були описані та
арештовані нежитлові будівлі та
об'єкти рухомого майна в присутності
представник стягувача АКБ
«Національний кредит» Грохольська О.М.
та співваласника боржника ПМП «Обрій»
Іващенко В.Б. Вартість майна боржника
державним виконавцем не визначена,
оскільки потребує експертної оцінки.
Державним виконавцем вказано, що
описане майно буде передане на
реалізацію не раніше 12.10.2013р. та
встановлено обмеження права
користування, відчуження,
приховування, підміни та розтрати його.
Описане майно прийняв на відповідальне
зберігання ОСОБА_3, який повідомлений
особисто під розписку про кримінальну
або матеріальну відповідальність за
розтрату, відчуження, приховування чи
підміну описаного майна. В акті
зазначено про подані зауваження
представником боржника, які приєднані
до акту опису та арешту. Копію акту
опису та арешту майна під розписку
отримали Грохольська О.М. та ОСОБА_3

З огляду на приписи ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» боржник у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення, однак черговість стягнення
на кошти та інше майно боржника
остаточно визначається державним
виконавцем, а тому відсутні підстави
вважати порушення черговості
стягнення на майно боржника, оскільки
процедура накладення арешту на майно
боржника є лише способом забезпечення
виконання рішення суду, арешт майна сам
по собі не може ототожнюватись з його
реалізацією, яка є кінцевими етапом
звернення стягнення на майно.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Не заслуговують на увагу доводи
скаржника стосовно проігнорування
державним виконавцем протоколу і
рішення загальних зборів
співвласників від 24.09.2013р. про
повернення, облік, прийом-передачу
майна, яким визначено термін і особу по
затвердженню відповідального за його
збереження, оскільки згідно приписів
статті 66 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
вправі звертати стягнення на майно
боржника незалежно від того, хто
фактично використовує це майно, так
само і не відповідають обставинам
справи доводи скаржника щодо
відсутності по факту описаного та
арештованого майна, оскільки дане
майно було взято на зберігання
співвласником ПМП «Обрій» - Іващенко
В.Б.

Судом не приймаються до уваги доводи
скаржника щодо залучення працівників
стягувача у якості понятих, оскільки з
матеріалів справи не вбачається те, що
залучені поняті представляють
інтереси стягувача у виконавчому
провадженні.

Окрім цього скаржник не зазначив, у
чому полягає порушення його прав і яких
саме, а також яким чином вони будуть
відновлені у разі визнання
протиправними дій державного
виконавця щодо складання акта опису й
арешту майна від 02.10.2013р.

З урахуванням викладеного, місцевий
господарський суд встановивши, що
скаржником не доведено порушення
державним виконавцем під час складання
акту опису й арешту майна від 02.10.2013 р.
вимог Закону України "Про виконавче
провадження", які регулюють такі дії, а
також врахувавши, що скаржник на час
розгляду скарги не виконав рішення
суду, яке є обов'язковим до виконання на
всій території України, дійшов
обґрунтованих висновків про
відсутність правових підстав для
визнання протиправними дій державного
виконавця Відділу ДВС Козятинського
МРУЮ у Вінницькій області щодо
складання акту опису й арешту майна від
02.10.2013 р.

З огляду на вказане, суд апеляційної
інстанції погоджується із висновками
місцевого суду щодо відсутності
правових підстав, за яких скарга
заявника підлягала б до задоволення.

Підсумовуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 18.12.2013 р. у справі №2/174-09
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу Приватного малого підприємства
«Обрій» - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
cт. 32, 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного малого
підприємства "Обрій" на ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 18.12.13 р. у справі № 2/174-09 на
дії державного виконавця ВДВС
Козятинського МРУЮ Вінницької області
по виконанню наказу господарського
суду Вінницької області від 24
листопада 2009 року по справі №2/174-09 -
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

3. Справу повернути до господарського
суду Вінницької області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Мельник О.В.