ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.14р. Справа № 904/9287/13За позовом
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця Товстик
Євгена Миколайовича, м.
Дніпропетровськ

третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Криворізька об'єднана державна
фінансова інспекція, Дніпропетровська
область,

м. Кривий Ріг

про стягнення 4118 грн. 40 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Ведута О.О., представник,
дов. № 4/784 від 24.12.13р.

від відповідача - Лисенко П.П.,
представник, дов. б/н від 09.12.2013 р.

від третьої особи - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради звернулось до
господарського суду з позовом до
фізичної особи-підприємця Товстик
Євгена Миколайовича за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Криворізька об'єднана
державна фінансова інспекція про
стягнення 4118грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
безпідставним включенням відповідачем
витрат на оплату послуг, які фактично
не були підтверджені документально, а
отже їх виконання є сумнівним,
зазначене порушення призвело до
матеріальної шкоди (збитків),
спричинених міському бюджету на суму
4118 грн.40 коп., що виявилось під час
ревізії, яка проводилась Криворізькою
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2013
року провадження у справі було
порушено, а розгляд справи призначено
на 25.12.2013р.

25.12.2013р. представник позивача в
судовому засіданні надав до справи
копію витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, щодо відповідача
станом на 25.11.2013р.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, до судового засідання
подав до суду відзив на позовну заяву,
яким заперечив у повному обсязі проти
позову та просив суд у позові
відмовити.(а.с.32)

Представник третьої особи під час
судового засідання підтримав позовні
вимоги позивача у повному обсязі,
витребуваних ухвалою суду від 03.12.2013р.
письмових пояснень по суті спору в
судове засідання не надав.

Ухвалою господарського суду від
25.12.2013р. розгляд справи відкладено на
24.01.2014р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання.

24.01.2014р. в присутності представників
сторін оголошено перерву до 30.01.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення по справі,
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі, просив суд позов задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив суд в позові відмовити.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

30.01.2014 року в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між управлінням праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради (замовник-позивач) та
фізичною особою-підприємцем Товстик
Євгеном Миколайовичем
(виконавець-відповідач) укладено
договір про надання послуг з поточного
ремонту та заправки комп'ютерної
техніки №01-04/12 від 09.04.2012 року,
відповідно до умов якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
послуги з поточного ремонту та
заправки комп'ютерної техніки, яка
знаходиться на балансі замовника
(окрім тієї, що знаходиться на
гарантійному обслуговуванню), замовник
зобов'язується виконувати всі вказівки
виконавця з правильного
експлуатування та зберіганню машин.
(а.с. 16-17)

Відповідно до п. 8.1. договору, договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.2012
року.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що
загальна вартість договору 4418 грн. 40
коп. без ПДВ.

Вартість робіт за договором замовник
оплачує виконавцю відповідно до
щомісячно виставлених рахунків,
протягом 5 банківських днів з моменту
підписання акту виконаних робіт. (п.3.2.
договору)

На підставі п. 3.3 договору, розрахунок
вартості виконаних робіт здійснюється
у відповідності до протоколів
узгодження цін (додаток 1).

Протоколом узгодження цін на поточний
ремонт та заправки комп'ютерної
техніки сторони узгодили ціни на
передбачені договором послуги, а саме:
заправка принтера Kyocera FS-720 - 1372 грн. 80
коп.; заправка картриджа принтера HP-1010 -
60 грн.00коп.; заправка картриджа
принтера НР-1200 - 60 грн.00коп. Даний
додаток є невід'ємною частиною
договору.(а.с.18)

На підставі акту від 09.04.2012 року про
надання послуг за договором №01-04/12 від
09.04.2012 року (а.с.19) відповідачем
пред'явлено до оплати управлінню праці
та соціального захисту населення
Дніпропетровської міської ради,
вартість послуг на загальну суму 4418
грн. 40 коп., що позивачем було сплачено у
повному обсязі, про що свідчить наявне
в матеріалах справи платіжне доручення
№362 від 10.05.2012 року (а.с.20).

Під час проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради Криворізькою об'єднаною
державною фінансовою інспекцією за
період 2010 - 2012 роки складений акт №
850-21/26 від 22.03.2013р. (а.с. 10-15), яким виявлено
наступне:

Зустрічною звіркою у фізичної
особи-підприємця Товстик Є.М., з питання
документального підтвердження виду,
обсягу операцій та розрахунків з
управлінням праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради, встановлено завищення
обсягів виконаних робіт з поточного
ремонту комп'ютерної техніки на суму 4118
грн. 40 коп.

Так, звіркою ФОП Товстик Є.М. не було
підтверджено витрати на здійснення
поточного ремонту комп'ютерної
техніки, який він здійснював для
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради по акту про надання послуг
від 09.04.2012 року №01-04/12, а саме: заправку
принтера Kyocera FS-720 в кількості 3 одиниці
на загальну суму 4118 грн. 40 коп. ФОП
Товстик Є.М. з 01.01.2012 року є платником
податку на прибуток на загальних
підставах і відповідно до вимог
Податкового кодексу України, повинен
мати підтверджуючі документи щодо
походження товару.

Криворізькою об'єднаною державною
фінансовою інспекцією встановлено, що
вищевказане порушення призвело до
матеріальної шкоди (збитків) на суму 4118
грн. 40коп., спричинених міському
бюджету.

З метою усунення зазначених у акті №
850-21/26 від 22.03.2013р. ревізії
фінансово-господарської діяльності
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
міської ради за період 2010 - 2012 роки
порушень, позивач звернувся до
господарського суду.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача та
відповідача, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав:

Відповідно до статті 627 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно пунктів 1-3 статті 632 Цивільного
кодексу України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Стаття 903 ЦК України встановлює, що якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Сторонами ціна договору була
обумовлена, що знайшло своє
відображення у договорі про надання
послуг з поточного ремонту та заправки
комп'ютерної техніки №01-04/12 від 09.04.2012
року, зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими,
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Позивачем не доведено шляхом надання
належних доказів, що послуги не
надані, але оплачені.

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту права або
законні інтереси якого порушено.

У відповідності з вимогами ст. 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України, яка визначає
загальні способи відшкодування
майнової шкоди, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками, зокрема, є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

За ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Позивач у позовній заяві посилається
на положення ст. 1212 ЦК України,
відповідно до якої: особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної позивачем норми права
дає підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: 1/ набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; 2/ відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі, було
укладено договір про надання послуг з
поточного ремонту та заправки
комп'ютерної техніки №01-04/12 від 09.04.2012
року, а кошти, які позивач просить
стягнути з відповідача, отримано
останнім, як оплату виконаних за
договором послуг, то такі кошти набуто
за наявності правової підстави, а тому
не може бути витребувано відповідно до
положень ст. 1212 ЦК України, як
безпідставне збагачення.

Виявлені ревізією порушення не
впливають на умови спірних договірних
відносин і не можуть їх змінювати.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Необхідно зауважити, що наявний в
матеріалах справи акт Криворізької
об'єднаної державної фінансової
інспекції № 850-21/26 від 22.03.2013р. не може
бути належним доказом наявності вини
відповідача, акт не є первинним
документом та не носить обов'язковий
характер.

Посилання позивача на акт ДФІ, як на
підставу факту порушення відповідачем
договірних зобов'язань, не є належним і
допустимим доказом порушення
відповідачем зобов'язань за договором.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єкту, що ревізується.
Довідка контрольно-ревізійного
управління чи акт перевірки може бути
підставою для вчинення відповідних
процесуальних дій посадовими особами
(зокрема - пред'явлення відповідного
позову до суду), однак не позбавляє
відповідну особу процесуального
обов'язку доводити свої вимоги
належними та допустимими доказами.

Акт ревізії -документ, який складається
особами, що проводили ревізію, фіксує
факт її проведення та результати.
Обставини, вказані в такому акті
повинні підтверджуватись належними
доказами у відповідності до ст. ст. 33,34
Господарського процесуального кодексу
України.

З матеріалів справи вбачається, що
послуги були надані відповідачем в
повному обсязі та прийняті позивачем
без зауважень, про що було складено
відповідний акт про надання послуг, а
їх вартість була узгоджена протоколом
узгодження цін та договором.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України на
стороні, що подала позов лежить
зобов'язання доведення тих обставин, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України, яка
передбачає, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам
та іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі вищевикладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позивачем не доведено суду порушення
зобов'язань з боку відповідача та
наявність обставин, пов'язаних з
виникненням у відповідача зобов'язань,
щодо перерахування на користь позивача
зазначеної суми коштів.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна Повне рішення
складено 03.02.2014р.