КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р. Справа№ 51/225

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

За участю представників

сторін:

від позивача: Жук В.О. - представник

від відповідача: Сахацький С.О. -
представник

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Парк-Сервіс"

на ухвалу

Господарського суду м.Києва

від 03.12.2013р.

у справі № 51/225 (суддя О.В. Котков)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Парк-Сервіс"

до Комунального підприємства
"Киїблагоустрій"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Дніпровська
районна у місті Києві державна
адміністрація, Головне управління
контролю за благоустроєм міста Києва

про витребування майна з чужого
незаконного володіння та відновлення
становища, яке існувало до порушення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.03.2009р. у справі № 51/225
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Парк - Сервіс"
задоволено частково, витребувано з
незаконного володіння Комунального
підприємства "Київблагоустрій" малі
архітектурні форми з металевих
конструкцій сірого кольору у вигляді
торгівельного ряду з 24 торгівельних
місць, що належать Товариству з
обмеженою відповідальністю "Парк -
Сервіс" на праві власності; присуджено
до стягнення з відповідача 85 грн. 00 коп.
державного мита та 59 грн. 00 коп. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
Господарського суду від 14.07.2009р.
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Парк -
Сервіс" - залишено без задоволення, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 11.03.2009р. у справі № 51/225 - без
змін.

30 липня 2009 року на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
11.03.2009р., залишеного без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2009р., яке
набрало законної сили з 14.07.2009р., видані
накази № 51/225 у кількості 2 (два) шт.
Відповідні накази дійсні для
пред'явлення до виконання в строк до
30.07.2012р.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.10.2009р. касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Парк - Сервіс" -
залишено без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.07.2009р. у
справі № 51/225 - без змін.

Позивач звернувся з заявою до
Господарського суду м. Києва № 19 від
08.11.2013р. "Про зміну способу та порядку
виконання рішення суду від 11.03.2009 року у
справі № 51/225", в якій просить суд: -
замінити спосіб та порядок виконання
рішення Господарського суду м. Києва
від 11.03.2009 року у справі № 51/225 про
витребування з незаконного володіння
Комунального підприємства
"Київблагоустрій" малі архітектурні
форми з металевих конструкцій сірого
кольору у вигляді торгівельного ряду з
24 торгівельних місць, що належать
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Парк-Сервіс" на праві
власності на стягнення з Комунального
підприємства "Київблагоустрій" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Парк-Сервіс" коштів
у сумі 47 917 гривень 99 копійок.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва в задоволенні заяви № 19 від
08.11.2013р. "Про зміну способу та порядку
виконання рішення суду від 11.03.2009 року у
справі № 51/225" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Парк -Сервіс" по
справі № 51/225 - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу місцевого суду скасувати,
посилаючись на порушення місцевим
судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що
підставою відмови було те, що суд
визнав обставини, наведені позивачем у
заяві № 19 від 08.11.2013 р., не винятковими
та не достатніми для зміни способу та
порядку виконання рішення
Господарського суду м.Києва від 11.03.2009
р. у справі № 51/225 та встановив, що
звернення заявником із заявою № 19 від
08.11.2013р. має місце після спливу строку
пред'явлення наказу Господарського
суду міста Києва від 30.07.2009р. № 51/225 до
виконання.

Апелянт звертає увагу суду на те, що
судом не досліджені документи, які є в
матеріалах справи, а саме Постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 20.06.2011 року. Даним документом
встановлено, що державним виконавцем
направлено подання до правоохоронних
органів про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності та акт
державного виконавця від 27 травня 2010
року про неможливість ідентифікувати
ряд сірого кольору з металевих
конструкцій та ролет як ряд, який саме
належить ТОВ «Парк-Сервіс». Саме це є
підтвердженням виняткових випадків,
залежно від обставин справи, в
розумінні ст. 121 ГПК, змінити спосіб та
порядок їх виконання. Також, суд не
врахував вимоги ч.5 ст.20, ст.30, ст.36 ЗУ
«Про виконавче провадження». На думку
апелянта, суд фактично не дослідив
заяву та додані до неї матеріали,
дійшов до неправосудного висновку,
вважаючи що обставини, наведені
позивачем, не є винятковими та
достатніми для зміни способу та
порядку виконання рішення
Господарського суду м.Києва від 03.12.2013
року у справі 51/225.

Апелянт зазначає, що заява № 19 від
08.11.2013 має місце після спливу строку
пред'явлення наказу Господарського
суду м.Києва від 30.07.2009 року № 51/225 до
виконання, то це не відповідає
дійсності. Дана заява виникає як
похідна від Постанови про закінчення
виконавчого провадження від 20.06.2013 року
та ряду дій, які були проведені ТОВ
«Парк-Сервіс» та Управлінням Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції м. Києва, щодо
виконання рішення суду про
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Розпорядженням В. о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
14.01.2014 сформовано для розгляду
апеляційної скарги колегію суддів у
складі: головуючий суддя Тищенко А.І.,
судді: Михальська Ю.Б., Отрюх Б.В.

Ухвалою від 15.01.2014 року порушено
апеляційне провадження у справі та
визнано явку повноважних
представників сторін в судове
засідання обов'язковою.

В судове засідання представники третіх
осіб 1 та 2 не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомлено, в матеріалах справи
міститься зворотне повідомлення про
вручення (№ 09458992 від 20.01.2014, № 09395885 від
20.01.2014).

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, по
розгляду апеляційної скарги, та
враховуючи обмежений строк розгляду
апеляційної скарги на ухвалу та те, що
про дату та час судового засідання
учасники апеляційного провадження
були повідомлені належним чином,
направленими на їх адресу копіями
ухвали суду, а також те, що неявка
представників сторін не перешкоджає
розгляду апеляційної скарги за
наявними у справі матеріалами, колегія
апеляційного господарського суду
прийняла рішення про можливість
розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати необхідних заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Відтак, про час, дату та місце судового
розгляду даної справи учасники процесу
були повідомлені своєчасно та належним
чином.

Колегія прийшла до висновку про
розгляд справи у відсутності
представників третіх осіб 1 та 2.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються: назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

В наказі Господарського суду міста
Києва від 30.07.2009р. № 51/225, що стосується
витребування з незаконного володіння
Комунального підприємства
"Київблагоустрій" малих архітектурних
форм з металевих конструкцій сірого
кольору у вигляді торгівельного ряду з
24 торгівельних місць, що належать ТОВ
"Парк -Сервіс" на праві власності, судом
було зазначені дані, які ідентифікують
стягувача і боржника та, в аспекті ст. 19
Закону України "Про виконавче
провадження", є вимогами до виконавчого
документа.

Відповідно до частини 1 ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, зі ст. 121 випливає, що при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, суд, у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання. При
цьому, суд, залежно від обставин справи,
одночасно змінює як спосіб, так і
порядок виконання рішення, ухвали,
постанови.

В постанові від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" пленум Вищого
господарського суду України, метою
правильного і однакового застосування
розділу XIV Господарського
процесуального кодексу України щодо
порядку виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів надав
роз'яснення згідно яких під зміною
способу і порядку виконання рішення
слід розуміти прийняття господарським
судом нових заходів для реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. Господарський суд на
підставі статті 121 ГПК має право за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови змінити спосіб та порядок їх
виконання. Оскільки згадана стаття не
обмежує відповідне право
господарського суду певним строком,
воно може бути реалізоване у будь-який
час після набрання рішенням законної
сили і до його фактичного повного
виконання, в межах строку пред'явлення
наказу до виконання.

Колегія суддів дійшла висновку, що
обставини, наведені позивачем у заяві
№ 19 від 08.11.2013р. не є винятковими та
достатніми для зміни способу та
порядку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
11.03.2009р. у справі № 51/225.

Окрім того, суд звертає увагу також на
те, що звернення заявником із заявою №
19 від 08.11.2013р. має місце після спливу
строку пред'явлення наказу
Господарського суду міста Києва від
30.07.2009р. № 51/225 до виконання.

Враховуючи те, що заявником не було
надано суду достатніх доказів про
наявність виняткових обставин,
достатніх для зміни способу і порядку
виконання рішення, а також не наведено
належних тому обставин належними
доказами, з урахуванням того, що заява
№ 19 від 08.11.2013р. подана після спливу
строку пред'явлення наказу
Господарського суду міста Києва від
30.07.2009р. № 51/225 до виконання, суд
приходить до висновку про неможливість
задоволення заяви № 19 від 08.11.2013р.
позивача на даному етапі.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський процесуальний кодекс
України не містить переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнюють його
виконання, а тому суд у кожному
окремому випадку оцінює докази, які
підтверджують зазначені обставини, за
правилами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Колегія не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги, оскільки
відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Колегія не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Парк-Сервіс", оскільки вони
спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що ухвала
Господарського суду м. Києва і
відповідає обставинам справи і чинному
законодавству, а отже підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 121-2 ГПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Парк-Сервіс" на ухвалу Господарського
суду м.Києва від 03.12.2013 у справі №51/225
залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду м.Києва
від 03.12.2013р. у справі № 51/225 залишити без
змін.

Матеріали оскарження №51/225 повернути
до Господарського суду м.Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх