ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Справа № 5011-46/18261-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І.
(доповідач),

суддів: Барицької Т.Л.,

Євсікова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Литвиненко
Валентини Василівни

на ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013

у справі № 5011-46/18261-2012

за заявою адвоката Петруненка Віктора
Григоровича

до Організації орендарів орендної
фірми "Екста"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста
Києва від 28.12.2012 (суддя Омельченко Л.В.)
визнано банкрутом організацію
орендарів орендної фірми "Екста";
визнано кредиторські вимоги
ініціюючого кредитора - адвоката
Петруненка В.Г. у сумі 105000,00 грн.;
відкрито ліквідаційну процедуру;
призначено ліквідатором банкрута
організації орендарів орендної фірми
"Екста" арбітражного керуючого
Самофалова В.В., якого зобов'язано
здійснити відповідні дії,
підприємницьку діяльність банкрута
визнано такою, що завершилася; строк
виконання всіх грошових зобов'язань
визнано таким, що настав; припинено
нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
по всіх видах заборгованості банкрута;
припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2013
відхилено клопотання Світовенка В.В.
про поновлення строку на подання
апеляційної скарги. Апеляційну скаргу
Світовенка В.В. на постанову
господарського суду міста Києва від
28.12.2012 повернуто скаржнику.

Світовенко В.В. звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою в якій просив
скасувати ухвалу апеляційного суду від
17.06.2013 та прийняти нове рішення, яким
поновити строки на подання апеляційної
скарги на постанову господарського
суду міста Києва від 28.12.2012.

Крім того, Литвиненко В.В. також
зверталася до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою та
просила скасувати постанову
господарського суду першої інстанції
від 28.12.2012, ухвалу апеляційної
інстанції від 17.06.2013 та припинити
провадження у справі.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 11.09.2013 Литвиненко В.В.
було відмовлено у прийнятті її
касаційної скарги у зв'язку з тим, що
вона не переглядалася в апеляційному
порядку, а в частині оскарження ухвали
Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2013
касаційну скаргу Литвиненко В.В.
прийнято до розгляду.

Постановою Вищого господарського
суду України від 18.09.2013 касаційну
скаргу Світовенка Віктора Вікторовича
залишено без задоволення. Ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2013 у справі
№ 5011-46/18261-2012 залишено без змін.
Касаційне провадження за касаційною
скаргою Литвиненко Валентини
Василівни на ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013 припинено у зв'язку з тим, що
судом апеляційної інстанції не
вирішувалося будь-яких питань про
права та обов'язки громадянки
Литвиненко В.В., а тому її не можна
віднести до суб'єктів касаційного
оскарження ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013.

02.10.2013 Литвиненко В.В. звернулася
з апеляційною скаргою на постанову
господарського суду міста Києва від
28.12.2012.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013 (колегія
суддів у складі: суддя Копитова О.С. -
головуючий, судді Доманська М.Л.,
Сотніков С.В.), відмовлено Литвиненко
В.В. у задоволенні клопотання про
поновлення строку на подання
апеляційної скарги на постанову
господарського суду міста Києва від
28.12.2012. Апеляційну скаргу Литвиненко
В.В. на постанову господарського суду
міста Києва від 28.12.2012 повернуто
скаржнику.

У касаційній скарзі Литвиненко В.В.
просить скасувати ухвалу апеляційного
суду від 07.11.2013 та поновити строк на
подання апеляційної скарги на
постанову господарського суду міста
Києва від 28.12.2012. В обґрунтування
касаційної скарги скаржник
посилається на те, що судом апеляційної
інстанції при винесенні оскарженої
ухвали порушено вимоги ст.ст. 53, 91, 93 ГПК
України. Крім того, на думку скаржника,
судом апеляційної інстанції не було
досліджено всі обставини справи.

Перевіривши правильність застосування
господарськими судами норм
процесуального та матеріального права,
Вищий господарський суд України вважає
касаційну скаргу Литвиненко В.В. такою,
що не підлягає задоволенню.

Як встановлено апеляційним
господарським судом, звертаючись з
апеляційної скаргою на постанову
господарського суду міста Києва від
28.12.2012, Литвиненко В.В. подала її до
господарського суду міста Києва лише
02.10.2013, тобто з порушенням строку
передбаченого ч. 1 ст. 93 ГПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про
відновлення пропущеного строку на
апеляційне оскарження постанови
господарського суду міста Києва від
28.12.2012 Литвиненко В.В. вказувала на те,
що про оскаржувану постанову дізналася
з Єдиного державного реєстру судових
рішень лише 05.09.2013. Водночас Литвиненко
В.В. зазначила про те, що нею була
оскаржена ухвала Київського
апеляційного господарського суду від
17.06.2013, якою відмовлено Світовенко В.В. в
поновленні строку на оскарження
постанови господарського суду м. Києва
від 28.12.2012, до Вищого господарського
суду України і можливість оскарження
зазначеної постанови з'явилась лише
після отримання постанови Вищого
господарського суду України від 18.09.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи своєї ініціативи може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість
відновлення пропущеного
процесуального строку з обов'язковою
наявністю поважних причин, які
обумовили неможливість своєчасного
вчинення відповідної процесуальної
дії.

Згідно з п. 4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
17.05.2011 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
клопотання про відновлення строку
подання апеляційної скарги з огляду на
приписи ст. 53 ГПК повинно містити
обґрунтування поважності причин
пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

Враховуючи викладене, Вищий
господарський суд України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що доводи
та обставини, які наведені в
обґрунтування клопотання про
відновлення строку мають бути
підтверджені належними доказами у
справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34
ГПК України та оцінюватись відповідно
до ст. 43 ГПК України.

Оскільки Литвиненко В.В. не було додано
до касаційної скарги ніяких доказів в
обґрунтування її клопотання про
відновлення пропущеного строку
подання апеляційної скарги, Київський
апеляційний господарський суд дійшов
правильного висновку щодо відхилення
його клопотання та повернення його
апеляційної скарги без розгляду на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Також Вищий господарський суд України
вважає правильним висновок суду
апеляційної інстанції про те, що
оскарження Литвиненко В.В. постанови
господарського суду міста Києва від
28.12.2012 безпосередньо до Вищого
господарського суду України, також не
може бути підставою для відновлення
строку на апеляційне оскарження
господарського суду міста Києва від
28.12.2012, оскільки недотримання норм ГПК
України скаржником не може бути
розцінене як поважна причина пропуску
строку на оскарження.

Доводи касаційної скарги не
спростовують наведених висновків, а
відтак не можуть бути підставою для
зміни або скасування оскаржуваної
ухвали апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Литвиненко Валентини
Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2013 у справі
№ 5011-46/18261-2012 залишити без змін.

Головуючий суддя:В. Картере Судді: Т.
Барицька О. Євсіков