м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25880/13 11.02.14

За позовом Інституту молекулярної
біології і генетики Національної
академії наук

України

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд»

Про зобов'язання виконати
договір № 807/2006 від 31.10.2006

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

Від позивача Костюк С.Ю. - по дов.
№ 109/1432-01 від 27.11.2013

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Інституту
молекулярної біології і генетики
Національної академії наук України до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд» про
зобов'язання виконати умови договору №
807/2006 від 31.10.2006, а саме: усунути недоліки
виконаних робіт та привести
виробничо-лабораторний корпус із
приміщеннями
адміністративно-лабораторного
призначення з переходом-галереєю (І
чергу будівництва об'єкту) до вимог
затвердженої проектно-кошторисної
документації; завершити будівництво
другої черги об'єкту - додатково
побудованих площ з підземним
паркінгом; підготувати об'єкт до здачі
і експлуатацію; до здачі першої та
другої частини об'єкта і експлуатацію
передати позивачу всю виконавчу та
технічну документацію, паспорти та
сертифікати на використані матеріали
та обладнання; після введення об'єкта в
експлуатацію - підписати остаточний
акт розподілу приміщень.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 порушено провадження у
справі № 910/25880/13 та призначено справу
до розгляду на 30.01.2014.

Позивач в судовому засіданні 30.01.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/25880/13 від 30.01.2014, у зв'язку з
неявкою представника відповідача в
судове засідання та невиконанням
відповідачем вимог ухвали про
порушення провадження у справі від
08.01.2014, розгляд справи був відкладений
на 11.02.2014. порушено провадження у справі
№ 910/377/13 та призначено справу до
розгляду на 19.03.2013.

Відповідач в судове засідання 11.02.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 08.01.2014 та
ухвали від 30.01.2014 не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення, з
огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, яка
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців станом на 28.01.2014 є
місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 11.02.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

31.10.2006 між Інститутом молекулярної
біології і генетики Національної
академії наук України (сторона-2) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд»
(сторона-1) було укладено договір № 807/2006
(далі - договір).

Відповідно до п. 2.1. договору останній
укладено з метою завершення спільними
зусиллями сторін на умовах, визначених
в цьому договорі, будівництва, введення
в експлуатацію об'єкта - комплексу
будівель і споруд Експериментальної
біотехнологічної бази Інституту
молекулярної біології і генетики НАН
України, розташованої за адресою: м.
Київ, вул. Академіка Заболотного, 150.

Згідно з п. 2.2. договору починаючи з
моменту вступу в силу цього договору і
до розподілу площ введеного в
експлуатацію об'єкта сторона-1 здійснює
фінансування усіх витрат із завершення
будівництва об'єкта, відповідно до
затвердженої проектно-кошторисної
документації, а також побудови
додаткових площ, перепроектування
технологічних площе і систем
загального призначення (облаштування
для сторони-2 додаткової
парадно-вхідної частини,
проходу-галереї,
вантажно-пасажирського ліфта,
газифікації та технологічної
вентиляції лабораторних приміщень,
двох холодних кімнат, розводки під
Інтернет, телефонізації тощо),
обумовлених розподілом площ та зміною
призначення об'єкта на
адміністративно-лабораторний.

Спір виник в зв'язку з тим, що
відповідачем не виконано в повному
обсязі своїх зобов'язань за договором.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з п. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного
кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Пунктом 11.10. договору визначено, що
договір діє до повного виконання
покладених на сторони зобов'язання.

Згідно з п. 2.3. договору терміни
поетапного завершення будівництва
об'єкта, поетапного введення його в
експлуатацію та поетапної передачі
складають:

- виробничо-лабораторний корпус із
приміщеннями
адміністративно-лабораторного
призначення з переходом-галереєю
(перша частина об'єкта) - листопад 2007
року включно;

- додаткового побудовані площі з
підземним паркінгом (друга частина
об'єкта, яка вводиться в експлуатацію
після введення першої частини) - ІІ
квартал 2009 року включно.

Сторони домовилися про розподіл площ у
збудованому об'єкті, в результаті якого
у власності позивача залишаються
приміщення, що становить орієнтовно 31%,
але не менше 3 940,0 кв. м. першої частини
об'єкта, і 20 % додатково побудованих
площ другої частини об'єкта з підземним
паркінгом (п. 5.1.1. та п. 5.1.2. договору).

Відповідно до вимог розділу 5 договору
сторонами було підписано акт про
попередній розподіл приміщень від
08.10.2007, в якому вказано, що після
проведення обмірів БТІ приміщення
об'єкту підлягають остаточному
перерозподілу, шляхом укладення
остаточного акту розподілу приміщень.

Позивач вказує на те, що відповідач за
останні 4 роки фактично заморозив
доведення корпусу до придатного для
експлуатації стану. Об'єкт має ряд
суттєвих недоліків, які роблять
непридатними для використання за
призначенням належні позивачу площі.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням Президії Національної
академії наук України № 95 від 14.02.2013
було створено комісію для перевірки
стану виконання зобов'язань за
договором та відповідності
збудованого об'єкту
проектно-кошторисній документації, у
роботі якої взяли участь посадові
особи Держфінінспекції України.

За результатами перевірки комісією
складено акт обстеження будівлі
Лабораторного корпусу з приміщеннями
адміністративного та офісного
призначення і підземним паркінгом по
вул. Академіка Заболотного, 150 у м. Києві
щодо відповідності збудованої будівлі
проектно-кошторисній документації від
19.02.2013 у висновку якого зазначено, що
ТОВ «УкоінвестБуд» не виконало у
повному обсязі свої зобов'язання за
договором № 807/2006 від 31.10.2006; загальна
вартість незавершених робіт складає 16
433 861,00 грн. (з ПДВ); без виконання
зазначених в акті робіт використання
належних позивачу приміщень за його
статутною діяльністю не можливе.

Згідно акту від 19.02.2013 встановлено:

- у підвальній частині об'єкту не
влаштовані мережі електропостачання,
водопостачання, не виконані
оздоблювальні роботи підлоги, стін і
стелі, не встановлені двері; на 1-4
поверхах лабораторного корпусу
виявлені дефекти виконаних внутрішніх
оздоблювальних робіт, на 5 поверсі - не
влаштовані мережі електропостачання,
водопостачання, не виконані
оздоблювальні роботи підлоги, стін,
стелі приміщень, не встановлені двері.

- відсутність: металічних решіток (грат)
на вікнах першого поверху, паркану з
фасадної сторони будівлі, систем
водопостачання, водовідведення,
газопостачання (зовнішні мережі),
системи загально-обмінної вентиляції
приміщень, системи кондиціювання,
системи охоронно-пожежної
сигналізації та ліфтів.

- поряд з будівлею лабораторного
корпусу знаходиться будівельний
майданчик з влаштованим котлованом та
пальовим полем - недобудований
підземний паркінг та додаткові площі
об'єкта.

Без усунення перерахованих недоліків
використання належних приміщень
відповідачем для здійснення його
статутної діяльності неможливе.

15.03.2011 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві було видано Сертифікат
відповідності КВ 000789, яким засвідчено
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта - лабораторного
корпусу з приміщеннями
адміністративного та офісного
призначення і підземним паркінгом на
вул. Академіка Заболотного, 150 у
Голосіївському районі м. Києва
загальною площею 12 850,3 кв. м. (у т.ч.:
адміністративно-офісної частини - 8 637,05
кв. м.. лабораторної частини - 4 213,25 кв.
м.) (6 поверхів), проектній документації,
вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил, та
підтверджено його готовність до
експлуатації.

Пунктом 3.2.6. договору передбачено, що
позивач бере участь у здачі об'єкту в
експлуатацію разом із відповідачем.

Проте, введення об'єкту в експлуатацію
було здійснено без залучення позивача
як замовника будівництва.

Тому, наказом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 14.06.2013 за № 26-д за
результатами розгляду претензії
позивача було скасовано сертифікат
відповідності КВ 000789 від 15.03.2011.

Частиною 4 ст. 320 Господарського кодексу
України встановлено, що недоліки
виконання робіт чи матеріалів, що
використовуються для робіт, допущені з
вини підрядника, повинні бути усунені
підрядником за свій рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу
України загальні умови договорів
підряду визначаються відповідно до
положень Цивільного кодексу України
про договір підряду, якщо інше не
передбачено цим Кодексом.

Статтею 852 Цивільного кодексу України
встановлено, якщо підрядник відступив
від умов договору підряду, що погіршило
роботу, або допустив інші недоліки в
роботі, замовник має право за своїм
вибором вимагати безоплатного
виправлення цих недоліків у розумний
строк або виправити їх за свій рахунок
з правом на відшкодування своїх витрат
на виправлення недоліків чи
відповідного зменшення плати за
роботу, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст. 857 Цивільного кодексу
України робота, виконана підрядником,
має відповідати умовам договору
підряду, а в разі їх відсутності або
неповноти - вимогам, що звичайно
ставляться до роботи відповідного
характеру. Виконана робота має
відповідати якості, визначеній у
договорі підряду, або вимогам, що
звичайно ставляться, на момент
передання її замовникові. Результат
роботи в межах розумного строку має
бути придатним для використання
відповідно до договору підряду або для
звичайного використання роботи такого
характеру.

Якщо робота виконана підрядником з
відступами від умов договору підряду,
які погіршили роботу, або з іншими
недоліками, які роблять її непридатною
для використання відповідно до
договору або для звичайного
використання роботи такого характеру,
замовник має право, якщо інше не
встановлено договором або законом, за
своїм вибором вимагати від підрядника:
безоплатного усунення недоліків у
роботі в розумний строк (п. 1 ч. 1 ст. 858
Цивільного кодексу України)

Згідно з ч. 1 ст. 883 Цивільного кодексу
України підрядник відповідає за
недоліки збудованого об'єкта, за
прострочення переданая його
замовникові та за інші порушення
договору (за недосягнення проектної
потужності, інших запроектованих
показників тощо), якщо не доведе, що ці
порушення стшіися не з його вини.

Згідно умов договору відповідач:

- прийняв на себе від сторони-2 функції
замовника із завершення будівництва
об'єкта, у тому числі стосовно :
укладання договорів на будь-які
проектувальні та/або пере
проектувальні роботи; підготовку,
оформлення, отримання проектної,
проектно-кошторисної та довільної
документації; будівництва об'єкта; його
завершення (п. 3.1.1);

- прийняв на себе зобов'язання та
отримав виключне право інвестування
та/або залучення коштів від третіх осіб
для завершення будівництва об'єкта, а
також на придбання будівельних
матеріалів, устаткування, обладнання
тощо (п. 3.1.2.);

- у повному обсязі за рахунок власних
та/або залучених від третіх осіб коштів
зобов'язався фінансувати всі витрати,
пов'язані із завершенням будівництва
об'єкта, в тому числі витрати, пов'язані
з оновленням вихідних даних,
виконанням проектно-вишукувальних,
будівельно-монтажних і спеціальних
робіт, введенням об'єкту в
експлуатацію, технаглядом за
будівництвом тощо (п. 3.1.4.);

- виконує всі роботи за цим договором з
дотримання законів, будівельних норм і
правил, що діють в Україні (п. 3.1.19.);

- до здачі першої та відповідно другої
частини об'єкта в експлуатацію передає
позивачу всю виконавчу документацію,
необхідну технічну документацію,
паспорти та сертифікати на використані
матеріали та обладнання (п. 3.1.22.);

- робить все, що залежить від нього для
якнайшвидшого усунення перешкод, що
зумовлюють затримку робіт (п. 3.1.23.);

- виконує роботи у строгій
відповідності з вимогами проектної
документації, графіків виконання
робіт, будівельних норм та правил тощо
(п.3.1.25.);

- після виконання всіх передбачених
проектом робіт готує об'єкт до здачі в
експлуатацію (п. 3.1.32.);

- гарантує надійність, якість,
своєчасність виконання робіт (п. 3.1.33.);

- усуває за письмовою вимогою і за свій
рахунок недоробки, що виникли протягом
строку гарантії і зумовлені неналежним
виконанням своїх зобов'язань за цим
договором (п. 3.1.34.).

Пунктом 10.1. договору передбачено, що
передача частин об'єкта оформлюються
актами, підписаними сторонами. Дата
підписання актів визначає момент
передачі відповідної частини об'єкта у
власність відповідача.

Згідно з п. 10.2. договору сторони
зобов'язані прийняти після закінчення
будівництва належні їм частини об'єкта
не пізніше 20 календарних днів з дати
прийняття об'єкта в експлуатацію.

За умовами п. 3.2.11. договору позивач має
право за своїм вибором вимагати
безоплатного виправлення недоліків у
виконаних роботах або відшкодування
необхідних витрат з виправлення своїм
коштом недоліків робіт, якщо
відповідач припустився відхилень від
умов договору, які погіршили
результати виконаних робіт або
допустив інші недоліки при виконанні
робіт.

Відповідно до п. 7.4. договору у випадку
виявлення дефектів в об'єкті після
завершення будівництва, а також у
випадку невідповідності вимогам
проектної документації, підтвердженої
відповідними актами та висновками
уповноважених осіб відповідач
зобов'язався оперативно усунути такі
недоліки за власний рахунок.

Доказів того, що сторонами було
підписано акт розподілу приміщень
об'єкту, як це передбачено розділом 10
договору не подано.

Відповідач не виконав належним чином
своїх зобов'язань за договором, не
усунув недоліки будівельних робіт,
зафіксовані у акті обстеження будівлі
Лабораторного корпусу з приміщеннями
адміністративного та офісного
призначення і підземним паркінгом по
вул. Академіка Заболотного, 150 у м. Києві
щодо відповідності збудованої будівлі
проектно-кошторисній документації від
19.02.2013, та не передав належні
відповідачу за договором площі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, як встановлено судом відповідач
взяті на себе зобов'язання за договором
не виконав.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З урахуванням викладено, суд дійшов
висновку про наявність передбачених
чинним законодавством правових
підстав для задоволення позовних вимог
про зобов'язання відповідача виконати
умови договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Інституту молекулярної
біології і генетики Національної
академії наук України є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню
повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд» (м.
Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, ) виконати умови договору № 807/2006
від 31.10.2006, а саме: усунути недоліки
виконаних робіт та привести
виробничо-лабораторний корпус із
приміщеннями
адміністративно-лабораторного
призначення з переходом-галереєю (І
чергу будівництва об'єкту) до вимог
затвердженої проектно-кошторисної
документації; завершити будівництво
другої черги об'єкту - додатково
побудованих площ з підземним
паркінгом; підготувати об'єкт до здачі
і експлуатацію; до здачі першої та
другої частини об'єкта і експлуатацію
передати позивачу всю виконавчу та
технічну документацію, паспорти та
сертифікати на використані матеріали
та обладнання; після введення об'єкта в
експлуатацію - підписати остаточний
акт розподілу приміщень.

Стягувач - Інститут молекулярної
біології і генетики Національної
академії наук України (м. Київ, вул.
Академіка Заболотного, 150, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УкоінвестБуд» (м.
Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, ) на користь Інституту
молекулярної біології і генетики
Національної академії наук України (м.
Київ, вул. Академіка Заболотного, 150, ) 1 147 (одну тисячу сто сорок
сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору.

Повне рішення складено 13.02.2014.

СуддяВ.В. Сівакова