ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

07.02.2014
Справа № 901/4084/13За позовом -
Підприємства Національної спілки
художників України «Будинок творчості
імені художника К.О.Коровіна», м. Ялта,

до відповідача - Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління», м.
Ялта,

про визнання відсутності права вимоги
та стягнення грошових коштів в розмірі
50 135, 53 грн.

Суддя С.Я.
Тітков

Представники:

Від позивача - Соловйов О.О. -
представник за довіреністю від 11.11.2013
року № 117, паспорт серії ЕЕ 455017, виданий
першим відділом Ялтинського МУ ГУ МВС
України в Криму від 06.04.2001.

Від відповідача - Лазебник С.В. -
представник за довіреністю від 13.01.2014
№39, старший юрисконсульт юридичного
відділу підприємства.

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позов Підприємства
Національної спілки художників
України «Будинок творчості імені
художника К.О.Коровіна», м. Ялта, до
Кримського республіканського
підприємства «Протизсувне
управління», м. Ялта, про визнання
відсутності права Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління» вимоги у
Підприємства Національної спілки
художників України «Будинок творчості
імені художника К.О.Коровіна» грошових
коштів за договором № 34/2-Ф від 01.04.2003 до
закінчення строку його дії - 01.04.2028 року;
про зобов'язання відповідача повернути
позивачу безпідставну набуту суму
грошових коштів в розмірі 50 135, 53 грн.

Представники сторін підтримали доводи,
викладені у позові та відповідно у
відзиві на нього в повному обсязі.

Представник Підприємства Національної
спілки художників України «Будинок
творчості імені художника
К.О.Коровіна» надав суду свої
додаткові пояснення від 07.02.2014
відповідно до яких всі наведені їм
доводи свідчать про безпідставність
посилань відповідача на наявність
розрахунків сум коштів та відновлення
та капітальний ремонт
берегоукріплювальних споруд у якості
обґрунтування факту зміни зобов'язань
Підприємства Національної спілки
художників України «Будинок творчості
імені художника К.О.Коровіна» за
договором №34/2-Ф від 01.04.2003.

Під час судового засідання
представником Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління» заявлено
клопотання від 07.02.2014 №552 про
приєднання до матеріалів справи
документів відповідно до додатку.

Надані суду документи підлягають
долученню до матеріалів справи.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И
В :

Позивач вимагає визнати відсутність у
відповідача права вимоги грошових
коштів по договору № 34/2-Ф від 01.04.2003 р.
та вимагає повернення 50135,53 грн. як
безпідставно набутими.

В обгрунтовання своїх вимог позивач
посилається на наступне.

01.04.2003 між Кримським республіканським
підприємством «Протизсувне
управління» та Будинком творчості
імені К.О. Коровіна Спілки художників
України ( на даний час - Підприємство
Національної спілки художників
України «Будинок творчості імені
художника К.О. Коровіна») був укладений
договір №34/2-Ф, згідно до умов якого
Будинок творчості зобов'язувався
проводити оплату робот, а Кримське
республіканське підприємство
«Протизсувне управління» повинно було
виконувати функції замовника з
відновлення та капітального ремонту
берегозахисних та протизсувних споруд,
що знаходяться на його балансі.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що
розмір коштів, що підлягають передачі
за договором, складає 7842,00 грн. на рік.

Пункт 2.3. договору передбачає, що розмір
коштів може бути переглянутий
сторонами з урахуванням змін
балансової вартості майна або змінення
нормативної бази з методики
нарахування зазначених коштів.

Сторонами за договором зазначена сума
грошових коштів не змінювалась, жодних
додаткових угод до договору укладено
не було. Отже, щорічна сума коштів, яка
підлягала сплаті Будинком творчості
складала 7842,00 грн.

За таких умов за період з 2005 року по
другий квартал 2013 року загальна сума,
що підлягала сплаті за договором
складає 74499,00 грн.

По твердженню позивача він замість
зазначеної суми грошових коштів за
період з 2005 року по другий квартал 2013
року сплатив 240304,03 грн., тобто на 165805,03
грн. більше, ніж підлягало сплаті за
договором.

Тобто різниця між сплаченою сумою та
сумою, що підлягає сплаті за весь
період дії договору складає 50135,53 грн.

Представник підприємства Національної
спілки художників України «Будинок
творчості імені художника К.О.
Коровіна» вважає, що зайва сплачена
сума грошових коштів підлягає
зарахуванню до сплати у наступних
періодах, а у Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління» відсутнє
право вимоги щодо сплати позивачем
грошових коштів за договором №34/2-Ф від
01.04.2003 до закінчення строку його дії,
тобто до 01.04.2028 року, оскільки
підприємством виконані умови щодо
сплати грошових коштів за договором за
весь період його дії, а різниця між
зайве сплаченою сумою та сумою, що
підлягає сплаті за договором, підлягає
стягненню з Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління».

Представник Кримського
республіканського підприємства
«Протизсувне управління» не визнає
позовних вимог та вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З урахуванням положень п.3.2. та п.6.2.
Постанови №68 розроблена Методика
розрахунку розміру коштів на
відновлення і капітальний ремонт 1
погонного метра берегоукріплювальних,
протизсувних і пляжних споруд
визначається за формулою.

При укладенні договору експлуатації
між Кримським республіканським
підприємством «Протизсувне
управління» і Підприємством
Національної спілки художників
України «Будинок творчості імені
художника К.О. Коровіна» розмір плати
встановлюється виходячи з протяжності
(погонних метрів) переданих
берегоукріплювальних, протизсувних і
пляжних споруд і розрахунку засобів, що
діє на дату укладання, за експлуатацію 1
погонного метра.

Розмір плати за експлуатацію майна на
черговий календарний рік визначається
множенням протяжності майна,
переданого за Договором, на вартість
експлуатації 1 погонного метра, що
розраховується щорічно.

Податок на додану вартість входить в
розрахунок коштів (плати за
експлуатацію) на відновлення і
капітальний ремонт
берегоукріплювальних, протизсувних і
пляжних споруд, що є додатком до
договору експлуатації. Терміни
внесення плати визначаються в договорі
експлуатації майна.

Контроль за своєчасності здійснення
платежів за експлуатацію майна
покладається на Кримське
республіканське підприємство
«Протизсувне управління».

Розрахунок коштів за період з 2005 року
по 2008 рік здійснювались відповідно до
вказаної Методики та Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємства» №283/97 - ВР від 22.05.1997 (зі
змінами внесеними п.1 розділу 2
«Перехідні положення» Закону №1957, які
набрали чинності з 01.01.2005 року).

Так, за період з 01.01.2009 по 30.04.2013 (тобто на
дату розірвання договору в
односторонньому порядку, що
передбачено умовами договору №34/2)
сплаті підлягало 175758,52 грн.

Кримське республіканське підприємство
«Протизсувне управління» щорічно
спрямовувало на адресу Підприємства
Національної спілки художників
України «Будинок творчості імені
художника К.О. Коровіна» розрахунки
розміру коштів на відновлення і
капітальний ремонт
берегоукріплювальних, протизсувних і
пляжних споруд на черговий календарний
рік.

Враховуючи, що заперечень від позивача
на адресу відповідача по справі щодо
нових розрахунків на черговий
календарний рік не надходило, то розмір
коштів на відновлення і капітальний
ремонт берегоукріплювальних,
протизсувних і пляжних споруд був
сторонами погоджений.

Позов не підлягає задоволенню за
наступними підставами.

1. 01.04.2003 р. сторони заключили 3 договора:

- договір № 34/2 про надання в
користування 1 комплексу
берегоукріплювальних споруд;

- договір № 34/2 - Ф з відновлення та
капітального ремонту
берегоукріплювальних

протизсувних споруд, що перебувають на
балансі у ДП «Кримського протизсувного
управління»;

-договір № 34/2-Н на надання послуг з
нагляду за берегоукріплювальними
спорудами.

Позивач стверджує, що ним на виконання
договору № 34/2-Ф перераховано 240304,03
грн., що на 165805,03 грн. більше того, що має
бути сплачено.

Тому він вимагає зарахувати 115 669,50 грн.
в рахунок майбутніх платежів до кінця
дії договору і визнати, що відповідач
не має права надалі вимагати оплати
грошей за договором № 34/2 - Ф від 01.04.2003, а
надлишок в сумі 50 135,53 грн. позивач
вимагає стягнути з відповідача на
підставі ст.ст. 1212,1213 Цивільного
кодексу України.

Як докази, позивач надав суду копії
платіжних доручень з 2005 року по 2
квартал 2013, а саме:

- платіжне доручення № 179 від 24.03.2005
року на суму 2125,20 грн.;

- платіжне доручення № 552 від 14.09.2005
року на суму 2098,80 грн.;

- платіжне доручення № 304 від 15.06.2006
року на суму 3499,01 грн.;

- платіжне доручення № 347 від 29.06.2006
року на суму 6408,36 грн.;

- платіжне доручення № 495 від 17.08.2006
року на суму 3108,39 грн.;

- платіжне доручення № 4 від 11.01.2007
року на суму 3045,97 грн.;

- платіжне доручення № 117 від 19.04.2007
року на суму 2985,29 грн.;

- платіжне доручення № 265 від 21.06.2007
року на суму 2985,58 грн.;

- платіжне доручення № 575 від 21.11.2007
року на суму 2867,06 грн.;

- платіжне доручення № 609 від 21.12.2007
року на суму 2809,73 грн.;

- платіжне доручення № 152 від 13.05.2008
року на суму 8168,03 грн.;

- платіжне доручення № 305 від 10.07.2008
року на суму 8168,03 грн.;

- платіжне доручення № 79 від 23.03.2009
року на суму 8168,03 грн.;

- платіжне доручення № 124 від 03.04.2009
року на суму 8168,03 грн.;

- платіжне доручення № 172 від 08.05.2009
року на суму 8630,36 грн.;

- платіжне доручення № 270 від 16.06.2009
року на суму 8630,36 грн.;

- платіжне доручення № (номер на
копії не читаємий) від 20.04.2010 року на
суму 8630,36 грн.;

- платіжне доручення № (номер на
копії не читаємий) від 18.05.2010 року на
суму 8630,36 грн.;

- платіжне доручення № 202 від 17.06.2010
року на суму 8915,71 грн.;

- платіжне доручення № 239 від 02.07.2010
року на суму 8915,71 грн.;

- платіжне доручення № 438 від 06.09.2010
року на суму 8915,71 грн.;

- платіжне доручення № 87 від 05.04.2011
року на суму 8915,71 грн.;

- платіжне доручення № 155 від 06.05.2011
року на суму 10207,51 грн.;

- платіжне доручення № 316 від 08.07.2011
року на суму 10207,51 грн.;

- платіжне доручення № 14 від 19.01.2012
року на суму 10207,51 грн.;

- платіжне доручення № 212 від 12.06.2012
року на суму 10207,51 грн.;

- платіжне доручення № 90 від 15.04.2013
року на суму 11364,13 грн.;

- платіжне доручення № 627 від 13.12.2012
року на суму 11364,13 грн.;

- платіжне доручення № 403 від 10.08.2012
року на суму 11364,13 грн.;

- платіжне доручення № 306 від 16.07.2012
року на суму 11364,13 грн.;

- платіжне доручення № 124 від 29.04.2013
року на суму 14587,32 грн.;

- платіжне доручення № 454 від 25.10.2013
року на суму 4700,36 грн.;

на загальну суму 240304,03 грн.

Позивач стверджує, що ті кошти він
перерахував на виконання своїх
обов'язків за договором № 34/2-Ф від
01.04.2003 року. Проте це не відповідає
дійсності.

Невиконання своїх обов'язків по
договору № 34/2-Ф від 01.04.2003 року (на
відновлення і капітальний ремонт
споруд) позивачем за період з 2005 року по
2 квартал 2013 року перераховано всього
15034,09 грн.( за платіжним дорученням № 179
від 29.03.2005 року - 2125,20 грн., за платіжним
дорученням № 304 від 15.06.2006 - 3499,01 грн., за
платіжним дорученням № 117 від 19.04.2007 -
2985,29 грн., за платіжним дорученням № 265
від 21.06.2007 - 2925,58 грн.).

Решта платежів проводилися за
користування берегоукріплювальними
спорудами на виконання зобов'язань за
договором № 34/2 від 01.04.2003 року.

У платіжних дорученнях № 347 від 29.06.2006
року та № 552 від 14.09.2005 року, гроші
перераховані відповідачу за інші
послуги ніж ті, які вказані в договорі
№ 34-2/Ф від 01.04.2003 року і не можуть бути
зараховані на рахунок виконання
зобов'язань за цим договором.

В графі «призначення платежу» в
платіжному дорученні № 347 від 29.06.2006
року про перерахування 6408,36 грн. є
посилання на договір № 34/2-Ф від 01.04.2004
року, але не за відновлення і
капітальний ремонт
берегоукріплювальних споруд, а за
послуги з нагляду за
берегоукріплювальними спорудами у 2
кварталі. Таким чином, позивачем
виконані зобов'язання не за договором
№ 34/2-Ф від 01.04.2003 року, який не
передбачав надання відповідачем таких
послуг, а за договором № 34 - 2/Н від 01.04.2003
року, який надання таких послуг
передбачає.

Платіжним дорученням № 552 від 14.09.2005
року, позивач перерахував 2098,80 грн.
відповідачу за користування майном з
посиланням на договір № 34/2-Ф від 01.04.2003
року.

Однак, договір № 34/2 - Ф від 01.04.2003 року не
передбачає передачу позивачеві у
користування будь-якого майна.

Передачу майна в користування
передбачав договір № 34/2 від 01.04.2003 року.

Жоден акт надання послуг, наданих суду,
не підтверджує виконання позивачем
своїх зобов'язань за договором № 34/2- Ф
від 01.04.2003 року.

Так, на підставі договору № 34/2 від
01.04.2003 року за користування
берегоукріплювальними спорудами
складені акти № 375 від 31.03.2009; № 753 від
16.06.2009; № 1327 від 30.09.2009; №294 від 31.03.22010; №
601 від 17.06.2010; №986 від 06.09.2010; № 1571 від
30.12.2010; № 711 від 30.06.2011; № 1129 від 30.09.2011;
№1196 від 28.09.2012; № 287 від 30.03.2012; № 1672 від
28.12.2012; № 204 від 19.03.2013.

Два акта складені на виконання
договору № 34/2-Н від 01.04.2003 року; № 746 від
16.06.2009 року, та № 600 від 17.06.2010 року.

Не може бути зарахований на рахунок
виконання зобов'язань позивача перед
відповідачем за договором № 34/2-Ф від
01.04.2003 року та перерахування 4700,36 грн. по
платіжному дорученню № 454 від 25.10.2013
року, так як у призначені платежу
зазначено, що оплата проводиться не на
відновлення і капітальний ремонт
берегоукріпленнях споруд, а за
користування ними, тобто на виконання
договору № 34/2 від 01.04.2003 року.

При цьому, ухвала Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.11.2013
року про припинення провадження у
справі № 901/3463/13 до п.4. ч ст.80
Господарського процесуального кодексу
України не має преюдиціального
значення, так як спір по суті не
розглянуто.

Крім того, до справи № 901/3463/13, замість
копій розрахунків за 2013 рік за
договором № 34/2-Ф, залучено копії
розрахунків за договором № 34/2 від
01.04.2005. Рахунок на сплату № 34/2 від 15.01.2013
року на суму 14587,32 грн. оформлений на
підставі договору № 34/2 від 01.04.2003 року.
Акт звірки взаємних розрахунків за
період з 01.01.2012- 04.10.2013, що підтверджують
борг в сумі 4700,36 грн., здійснено за
договором № 34/2 від 01.04.2003 року.
Платіжним дорученням № 454 від 25.10.2013
року 4700,36 грн. перераховані за
користування берегоукріплювальними
спорудами - 2 квартал 2013 року згідно
акту надання послуг № 775 від 27.06.2013 року.

Таким чином, матеріали справи № 901/3463/13
не підтверджують виконання
зобов'язання «Будинку творчості імені
художника К.О.Коровіна» перед КРП
«Протизсувним управлінням» по
договору № 34/2 -Ф від 01.04.2003 року за 2
квартал 2013 року.

У зв'язку з тим, що переплати за
договором №34/2 -Ф від 01.04 2003 року немає,
немає і підстав для задоволення позову.

2. Позов не підлягає задоволенню і з
інших підстав.

Визнання відсутності прав у
відповідача означає визнання
відсутності або припинення між
сторонами відповідних правовідносин,
за наявності яких ці права існують.

Так як договір № 34/2 -Ф від 01.04.2003 року
між сторонами не припинений,
правовідносини між сторонами також не
припинені, і отже, не припинено право
відповідача вимагати від позивача
виконання умов договору в частині
перерахування грошових коштів на
відновлення і капітальний ремонт
берегоукріплювальних і протизсувних
споруд.

Не обґрунтованість таких вимог на
думку боржника не позбавляє права
кредитора пред'являти їх, на судовий
захист порушеного або оспорюваного
права ніхто не може бути позбавлений.

3. Грошові кошти перераховані боржником
на виконання своїх зобов'язань за
чинним договором. Отримані кредитором
кошти у цьому випадку не можуть бути
кваліфіковані як отримані без законних
на те підстав.

Тому позов до кредитора про повернення
надміру сплачених на підставі договору
грошових коштів на підставі ст.ст. 1212-1213
Цивільного кодексу України
задоволенню не підлягає.

4.Твердження відповідача про
дострокове розірвання договору №342-Ф
№01.04.2003 з 30.04.2013 є помилковим.

Обґрунтовуючи розірвання договору
№34/2-Ф від 01.04.2003 з 30.04.2013 відповідач
посилається на те, що п.3.4 розділу 3
договору, який передбачає можливість
розірвання договору в односторонньому
порядку у випадку затримання
перерахування платні строком на 3
місяця за умови попереднього
письмового повідомлення орендаря за 3
тижня, їм скеровано на адресу
відповідача лист №1396 від 09.04.2013, у
якому він своєчасно повідомив про
розірвання договору з 30.04.2003 у зв'язку
із затримкою сплати коштів позивачем
за IV квартал 2012 та за I квартал 2013.

Суд не приймає до уваги ці твердження
відповідача з наступних підстав.

1.Порушено строк попередження про
дострокове розірвання договору в
односторонньому порядку.

Відповідач виконує його не з дня
повідомлення позивача про дострокове
розірвання договору, а з дня оформлення
листа, в якому міститься таке
повідомлення.

Так, лист за № 1396 від 09.04.2013 року
оформлено 09.04.2013 року, відправлено
поштою в той же день, а отримано
позивачем 15.04.2013 року.

Таким чином, позивач повідомлений про
майбутнє розірвання договору не за три,
а за два тижні, що є порушенням умов
договору.

Підставою для розірвання договору
послужила несплата позивачем плати за
експлуатацію берегоукріплювальних,
протизсувних і тимчасових споруд за IV
квартал 2012 року та I квартал 2013 року у
сумі 2595,45 грн.

Але, предметом договору № 34/2 - Ф який
укладено 01.04.2003 року є не плата за
експлуатацію берегоукріплювальних
споруд, а фінансування робіт з їх
відновлення та капітального ремонту.

Не внесення плати за
експлуатацію(користування)
берегоукріплювальними спорудами, не
може бути підставою для розірвання
договору № 34/2-Ф від 01.04.2003 року, так як
така плата цим договором не
передбачена.

Невиконання неіснуючих зобов'язань не
може бути підставою для розірвання
договору.

Таким чином, заперечення відповідача
не ґрунтуються на законі, суперечать
матеріалам справи та не приймаються
судом до уваги.

Вступна та резолютивна частини рішення
оголошені в судовому засіданні 07.02.2014.

Повний текст рішення підписано 12.02.2014.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя С.Я. Тітков