КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. Справа№ 910/15873/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: представник за
довіреністю Безпалок О.Л.;

від відповідача: представник за
довіреністю Матвеєва В.Г.;

розглянувши матеріали апеляційних
скарг публічного акціонерного
товариства «Київенерго» та публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України»

на рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року

у справі №910/15873/13 (суддя Головіна К.І.)

за позовом публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»

до публічного акціонерного товариства
«Київенерго»

про стягнення 718 182,65 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року у справі №910/15873/13
позов задоволено частково. Вирішено
стягнути з ПАТ «Київенерго» на користь
ПАТ «НАК «Нафтогаз України» пеню в сумі
429 185,05 грн., інфляційну складову боргу в
сумі 162 801,77 грн. та 3% річних в розмірі 86
072,18 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року у справі №910/15873/13
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в позові повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року у справі №910/15873/13 в
частині відмови у стягненні 33 361,02 грн.
пені, 6 437,03 грн. 3% річних та прийняти
нове рішення, яким в цій частині
задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.12.2013 року
апеляційні скарги ПАТ «Київенерго» та
ПАТ «НАК «Нафтогаз України» об'єднано в
одне провадження та призначено їх до
розгляду в судовому засіданні 22.01.2014
року за участю уповноважених
представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.02.2014 року надав пояснення,
якими заперечив проти доводів
викладених в апеляційній скарзі
відповідача, яку просив залишити без
задоволення. Представник відповідача у
судовому засіданні 03.02.2014 року надав
пояснення, якими заперечив проти
доводів викладених в апеляційній
скарзі позивача, яку просив залишити
без задоволення.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 31.07.2012 року між ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» (далі -
продавець) та ПАТ «Київенерго» (далі -
покупець) було укладено договір
купівлі-продажу природного газу
№1477-12-ПР (далі - договір), відповідно до
умов якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцю у 2012 році
природний газ, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ на умовах цього
договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору продавець
передає покупцеві для ТЕЦ-6 ПАТ
«Київенерго» з 01.08.2012 року по 31.12.2012 року
газ обсягом до 201 000 тис.куб.м.

На виконання умов договору, позивачем
поставлено відповідачу природний газ в
обсязі 88 678,570 тис.куб.м. на загальну суму
413 396 082,21 грн., що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу від
31.08.2012 року, від 30.09.2012 року, від 31.10.2012
року, від 30.11.2012 року.

Згідно з п. 5.2. договору сторонами
передбачено, що ціна за 1000 куб.м.
природного газу становить 4 661,74 грн.
разом з ПДВ.

Пунктом 6.1. договору оплата за
природний газ з врахуванням вартості
транспортування територією України
проводиться покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15 числа
поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України встановлено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, як вірно встановлено судом
першої інстанції, відповідачем,
всупереч вимогам п. 6.1. договору, свої
зобов'язання в частині сплати за
поставлений природний газ виконано із
порушенням строків оплати, що
підтверджується платіжними
дорученнями від 17.12.2012 року та від 28.12.2012
року.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
законом або договором.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Враховуючи факт прострочення
відповідачем виконання зобов'язання
щодо своєчасної оплати за поставлений
природний газ, колегія суддів дійшла
висновку про правомірність стягнення
судом першої інстанції з відповідача
на користь позивача пені в розмірі 429
185,05 грн. та 3% річних в розмірі 86 072,18 грн.
При цьому, судом апеляційної інстанції
перевірено розрахунки пені та 3% річних,
здійснені місцевим господарським
судом, та встановлено їх арифметичну
правильність.

Щодо стягнення інфляційних
нарахування в розмірі 162 801,77 грн.,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.1. договору відповідач
повинен був сплатити позивачу за
природний газ до 14 числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу (у
даних правовідносинах до 14.12.2012 року),
проте ПАТ «Київенерго» виконало свої
зобов'язання в цій частині 17.12.2012 року
та 28.12.2012 року.

Отже, із наведеного слідує, що
відповідачем прострочено виконання
покладених на нього зобов'язань по
своєчасній оплаті за поставлений
природний газ на 2 та 10 днів відповідно.
Тобто, період прострочення тривав
менше місяця.

Відповідно до п. 3.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України №14
від 17.12.2013 року «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» індекс інфляції -
це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Відтак, оскільки нарахування
інфляційних здійснюється за повний
місяць прострочення зобов'язань,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
інфляційних за період з 15.12.2012 року по
16.12.2012 року та з 17.12.2012 року по 27.12.2012
року.

Доводи відповідача в своїй скарзі щодо
зменшення розміру штрафних санкцій
(особливий алгоритм проведення
розрахунків, несвоєчасність
надходження коштів від споживачів
послуг), колегією суддів відхиляються,
оскільки наведені обставини не є
винятковими підставами у розумінні ст.
83 Господарського процесуального
кодексу України.

Доводи позивача в своїй скарзі щодо
неправомірного неврахування судом
першої інстанції при обрахунку суми
заборгованості 17 та 28 грудня (дні
сплати вартості поставленого
природного газу), колегією суддів
відхиляються, оскільки відповідно до п.
1.9. вказаної вище постанови пленуму
день фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення.

Таким чином, враховуючи все
вищевикладене, колегія суддів дійшла
висновку про стягнення з ПАТ
«Київенерго» на користь ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» пені в сумі 429 185,05
грн. та 3% річних в сумі 86 072,18 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково та прийняти нове рішення.

Статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є, зокрема, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду міста Києва від
14.10.2013 року у справі №910/15873/13 підлягає
частковому скасуванню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суд
апеляційної інстанції розподіляє
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» на рішення господарського
суду міста Києва від 14.10.2013 року у
справі №910/15873/13 залишити без
задоволення.

2. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
на рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 року у справі №910/15873/13
задовольнити частково.

3. Рішення господарського суду
міста Києва від 14.10.2013 року у справі
№910/15873/13 скасувати частково.

4. Прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити частково. Стягнути
з Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана
Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (01001, м.
Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) пеню в сумі
429 185,05 грн. та 3% річних в розмірі 86 072,18
грн. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5,
ідентифікаційний код 00131305) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) 10 304,48 грн.
судового збору за подання позову.

6. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (01001, м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 6, ідентифікаційний код
20077720) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5,
ідентифікаційний код 00131305) 2 029,59 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

7. Доручити господарському суду
міста Києва видати відповідні накази.

8. Справу №910/15873/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

9. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

10. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
П.В. Авдеєв

А.Г. Майданевич