ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2014 року Справа №
912/1664/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В.
(доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Чохи Л.В.,

при секретарі Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Станішевський І.С.,
представник, довіреність №14/69 від
22.03.13, ;

від відповідача: представник у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 26.12.2013р. у справі
№ 912/1664/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Дочірнього
підприємства "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії" про
стягнення 13 453 560,21 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 26.12.2013р. у
справі № 912/1664/13 (суддя
Макаренко Т.В.) позов задоволено
частково. Стягнуто з дочірнього
підприємства "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії" на
користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанії "Нафтогаз України" 10 831
444,68 грн - основного боргу; 396 401,14 грн - 3%
річних; 512 321,52 грн - пені; 551 843,10 - штраф;
60441,89 - інфляційні втрати, а також
судовий збір в сумі 68820,00 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням,
позивач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати в частині відмови у стягнені
512321,52грн. пені та 551843,10грн. 7 % штрафу, та
прийняти в цій частині нове рішення,
яким задовольнити вказані позовні
вимоги.

Посилається на те, що господарський
суд, ухвалюючи рішення у справі, не
прийняв до уваги, що відсутність вини
відповідача у виникненні боргу, його
важкий фінансовий стан не є винятковим
випадком та підставою для зменшення
неустойки.

Також посилається на те, що в
оскаржуваному рішенні жодним чином не
вмотивовано, не наведено та не
обґрунтовано, в чому саме полягає
винятковість обставин у даній справі,
відповідачем не надано жодних належних
доказів щодо винятковості таких
обставин.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу просить рішення господарського
суду залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 03.02.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

У судове засідання, призначене для
розгляду апеляційної скарги,
відповідач не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. Враховуючи те,
що залучені до справи докази
дозволяють визначитися відносно
законності оскаржуваного рішення,
колегія суддів дійшла до висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності представника відповідача,
якого належним чином повідомлено про
час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що Між
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" (продавець) та
дочірнім підприємством
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії"
(покупець) укладено договір про
закупівлю природного газу №12/1006-БО-18
від 19.01.2013 (надалі - Договір).

За умовами цього договору продавець
зобов'язався поставити покупцю
імпортований природний газ, а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у
п.1.2. цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору продавець
зобов'язався передати покупцю в період
з 01.10.2012 по 31.12.2012 природний газ в обсязі
до 9820,0 тис.куб.м., в тому числі по
місяцях відповідно графіку.

В розділі 3 Договору сторони погодили
ціну договору.

Порядок здійснення розрахунків
погоджено сторонами в розділі 4
Договору.

Зокрема, відповідно до п. 4.1. Договору
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно до п.10.1. цей договір
набуває чинності з дати його
підписання та скріплення печатками
сторін, поширює дію на відносини, що
фактично склались між сторонами з
01.01.2012 року і діє у частині поставки
газу до 31.12.2012 року включно, а у частині
розрахунків за газ до їх повного
здійснення.

Позивач, на виконання умов
договору, передав у власність
відповідача в період з з січня по
квітень 2012 природний газ на загальну
суму 33 827 151,08 грн, що підтверджується
матеріалами справи, а саме актами
передачі-приймання природного газу від
31.01.2012 на суму 11227411,32 грн, 29.02.2012 на суму
13363922,82 грн., від 31.03.2012 на суму 7709199,53 грн,
від 30.04.2013 на суму 1526617,41 грн (а.с.22-25).

Відповідач за поставлений природний
газ розрахувався частково в сумі
22995706,40грн., внаслідок чого у нього
виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 10831444,68грн.

Оскільки відповідачем умови договору
щодо сплати отриманого природного газу
виконані несвоєчасно, позивач, окрім
основного боргу, звернувся до суду з
позовними вимогами про стягнення з
відповідача інфляційних втрат в сумі
97385,16грн., 3% річних в сумі 396401,14грн.,
1024643,03грн. пені та 7% штрафу в сумі
1103686,20грн.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов`язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Оскільки відповідачем не надано
доказів здійснення своєчасного
розрахунку за поставлений газ,
висновки суду про стягнення боргу в
сумі 10831444,68грн. ґрунтуються на
матеріалах справи та відповідають
приписам ст.526 ЦК України, ст.173,193 ГК
України та умовам договору.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач надав розрахунок 3% річних
за період з 15.02.2012р. по 31.12.2012р. в сумі
396401,14грн.

Даний розрахунок перевірено
апеляційним судом та визнано
правомірним, а тому суд обґрунтовано
задовольнив в цій частині позовні
вимоги.

Разом з тим, суд правомірно дійшов
до висновку щодо частково задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача інфляційних втрат
виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України, наданих в
інформаційному листі від 17.07.2012 року
№01-06/928/2012 "Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права" сума боргу з
урахуванням індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція)

При застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в середньому
на місяць і здійснюється шляхом
множення суми заборгованості на момент
її виникнення на сукупний індекс
інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця (див.
постанову Вищого господарського суду
України від 01.02.2012 № 52/30).

Господарським судом правомірно
визначено, що сума інфляційних втрат,
яка підлягає стягненню з ДП
"Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІУНГА",
повинна розраховуватись за період з
квітня 2012 по грудень 2012 року (по
відношенню до березня 2012) та з травня по
січень 2013 (по відношенню до квітня 2012),
тобто враховуючи період дефляції і
становить від'ємне значення, а саме за
березень 2012 (з 01.04.2012 по 31.12.2012) складає
-69382,80, за квітень 2012 (з 01.05.2013 по 31.01.2013)
-10685,72.

Розрахунок інфляційних втрат за
січень-лютий 2012р. на загальну суму 60441,89,
як вірно зазначено господарським
судом, відповідає нормам чинного
законодавства.

Отже, судом першої інстанції,
враховуючи обставини справи,
обгрунтовано задоволено позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача інфляційних втрат
частково, в сумі 60441,89грн.

Відповідно до п.7.3 договору за
несвоєчасне проведення розрахунків за
поставлений за договором природний
газ, що передбачені п.4.1 договору,
покупець зобов'язується сплатити пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7% від суми
простроченого платежу.

Згідно ч.2 ст.343 Господарського кодексу
України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Позивачем нарахована та заявлена до
стягнення пеня за загальний період
заборгованості у сумі 1024643,03 грн. та 7%
штрафу в сумі 1103686,20грн.

Але, як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем під час розгляду справи
судом першої інстанції було подано
заяву про зменшення розміру штрафних
санкцій у вигляді пені до 50000грн. та
штрафу до 50000 грн.

Вказане клопотання мотивовано тяжким
фінансовим станом відповідача та тим,
що стягнення штрафних санкцій у
розмірі, заявленому позивачем, є
надмірним по відношенню до наслідків
несвоєчасного виконання зобов'язання
ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІУНГА".

У відповідності до ст. 233
Господарського кодексу України у разі
якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але
й інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України надає
право суду у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що зменшення розміру заявленої до
стягнення пені та штрафу є правом суду,
а за відсутності переліку таких
виняткових обставин, господарський
суд, оцінивши надані сторонами докази
та обставини справи у їх сукупності, на
власний розсуд вирішує питання про
наявність або відсутність у кожному
конкретному випадку обставин, за яких
можливе зменшення неустойки.

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постановах від 19 січня 2011р. №
10/224-10 та № 12/63 і постанови ВГСУ від
29.11.2012р. у справах № 18/5005/4976/2012 та
37/5005/5346/2012

Відповідно до підпункту 3.17.4.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. (із змін. і доп.) "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції "
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи той факт, що однією з
основних причин виникнення
заборгованості за поставлений
природний газ та послуги з його
постачання є несвоєчасна оплата
споживачами послуг з теплопостачання,
та несвоєчасність оплати за
поставлену теплову енергію зумовлена
тим, що питання про відшкодування
різниці між тарифами та собівартістю
теплової енергії вирішується із
запізненням і без врахування
інфляційних втрат, а тому загальний
обсяг заборгованості з різниці в
тарифах на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії, що надана населенню
ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" за
2012 складає 4 654517,79 грн, за 2013 за 9 місяців
складає 17259582,58 грн, що
підтверджується Розрахунком обсягу
заборгованості за минулі роки з
різниці в тарифах на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії, що надана населенню
за 2011, 2012 рік та за 9 міс. 2013 року; Звітом
про фінансові результати за 9 міс. 2013
року; довідками № 118/12 та № 119/12 від
05.12.2013р. про структуру споживачів та
дебіторську заборгованість за послуги
з теплопостачання на загальну суму 32
865,7 тис. грн., місцевим судом
обґрунтовано зменшено розмір пені та
штрафу на 50% та стягнуто 50 % від належної
до стягнення суми, що становить: пеня в
сумі 512321,52грн. та штраф в сумі 551843,10грн.

Доводи апеляційної скарги з
посиланням на те, що відсутність вини
відповідача у виникненні боргу, його
важкий фінансовий стан не є винятковим
випадком та підставою для зменшення
неустойки не можуть бути прийняти
судом до уваги, виходячи з наступного.

Несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань за договором зумовлено
тяжким фінансовим станом підприємства,
а саме:

Відповідно до абз.2 п.1.1. Договору газ,
що постачається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для вироблення теплової енергії для
потреб установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевого
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання.

Оскільки обставини справи свідчать
про збитковість господарської
діяльності відповідача, наявність
значної заборгованості споживачів за
поставлену енергію, що підтверджується
наданими відповідачем доказами (а.с.
72-78) судом першої інстанції правомірно,
у відповідності до п.3 ст.83 ГПК України
зменшено розмір пені та штрафу на 50%.

Таким чином, рішення господарського
суду Дніпропетровської області
відповідає чинним нормам
матеріального та процесуального
законодавства, встановленим фактичним
обставинам справи, а доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 26.12.2013р. у
справі № 912/1664/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Головуючий
Л.О. Чимбар

Суддя
Л.В. Чоха

Суддя
С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі
08.02.2014 року.