ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

05 лютого 2014 року
Справа № 913/68/14

Провадження №9пд/913/68/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання", м. Луганськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
смт Біловодськ Луганської області

про спонукання укласти додаткову угоду

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Берещенко
Н.Ю.

в присутності представників:

від позивача - Шкиря О.О., дов. № 49 від
02.01.14,

від відповідача - не прибув

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем, ТОВ "ЛЕО", з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 29.01.14 за № 64,
заявлена вимога про зобов'язання
відповідача укласти додаткову угоду до
договору від 02.11.06 № 215 про постачання
електричної енергії в частині
виключення з нього об'єкту за адресою:
АДРЕСА_1, та приведення умов договору та
додатків до нього у відповідність до
чинного законодавства.

На вимогу суду позивачем згідно з
ухвалою від 22.01.14 було направлено копію
позовної заяви з додатками відповідачу
за належною адресою: АДРЕСА_2, докази
надані суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на укладений між ним та
відповідачем договір про постачання
електричної енергії від 02.11.06, згідно з
яким відповідач споживав
електроенергію за трьома об'єктами,
один з яких розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

9 вересня 2013 року надійшла заява від МПП
"Агро", в якій керівник підприємства
зазначив, що будівля ресторану "Деркул",
який розташований за вказаною вище
адресою, належить на праві власності
саме МПП "Агро", а тому просить
відключити будівлю від
електропостачання.

Позивач надіслав на адресу відповідача
листа від 09.09.13 з проханням надати
підтверджуючі документами щодо права
користування спірною будівлею та в
разі їх відсутності прибути до
позивача для підписання додаткової
угоди про виключення цього об'єкту з
договору.

Відповідач відмовився підписувати
додаткову угоду.

Відповідач, підприємець ОСОБА_1, або
його представник у судове засідання не
прибув, відзив на позов не надав, про
час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

За таких обставин суд, на підставі ст. 75
ГПК України, розглядає справу за
наявними в ній матеріалами.

Оцінивши матеріали справи, вислухавши
доводи учасників судового процесу, суд
дійшов наступного висновку.

Спір стосується відносин між
постачальником електроенергії
(позивач) та її споживачем (відповідач)
стосовно зміни укладеного між ними
договору про постачання електричної
енергії через перехід права власності
на спірний об'єкт іншій особі (МПП
"Агро").

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір про
постачання електричної енергії № 215
від 02.11.06 (а.с. 7 - 15), згідно з яким
відповідач споживав електроенергію за
трьома об'єктами, один з яких
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

9 вересня 2013 року надійшла заява від МПП
"Агро" (а.с. 20), в якій керівник
підприємства зазначив, що будівля
ресторану "Деркул", який розташований
за вказаною вище адресою, належить на
праві власності саме МПП "Агро", а тому
просить відключити будівлю від
електропостачання.

Як стверджує позивач, він надіслав на
адресу відповідача листа від 09.09.13 з
проханням надати підтверджуючі
документами щодо права користування
спірною будівлею та в разі їх
відсутності прибути до позивача для
підписання додаткової угоди про
виключення цього об'єкту з договору,
однак відповідач відмовився
підписувати додаткову угоду.

19 вересня 2013 року МПП "Агро" звернулось
до позивача із заявою про укладення
договору про постачання
електроенергії саме з цим
підприємством (а.с. 23), як власником
об'єкту, однак, відповідно до абз. 4 п. 6.18
Правил, з новим споживачем укладається
договір про постачання електроенергії
після розірвання договору із
споживачем, який звільняє приміщення.

Посилаючись на норму п.п. 1, 8.2 Правил,
згідно з якою постачальник
електроенергії за регульованим
тарифом зобов'язаний укладати договори
про постачання електроенергії з усіма
споживачами, які заявили про бажання
купувати електроенергію та об'єкти
яких розташовані на території
здійснення ліцензованої діяльності
постачальника електроенергії, позивач
зазначив, що виконати цю норму не має
можливості через укладений договір на
постачання електроенергії з
відповідачем, який не бажає змінювати
умови цього договору.

Тому, зважаючи на перехід права
власності на спірну будівлю від
відповідача до МПП "Агро", враховуючи
положення Правил, позивач вважає, що
відповідач має підписати спірну
додаткову угоду про виключення об'єкту,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1, зі
спірного договору.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Щодо відносин позивача та відповідача
за спірним договором, то у ТОВ "ЛЕО"
існує господарське зобов'язання з
постачання електроенергії відповідно
до умов цього договору та основне право
отримувати оплату поставленої
електроенергії від підприємця ОСОБА_1
як споживача.

Позивачем надані до справи акти зняття
показів розрахункових засобів обліку
електроенергії, акти про використану
електроенергію за останні три місяці,
та копії виставлених позивачем
рахунків за цей період, у т.ч. й стосовно
спірного об'єкту, що підписані
відповідачем.

Представник позивача у судовому
засіданні підтвердив належне
виконання договору з боку відповідача,
а тому не йдеться про порушення права
ТОВ "ЛЕО" щодо отримання грошових
коштів за відпущену електроенергію чи
будь-якого іншого права за спірним
договором та необхідність захисту його
прав та інтересів у судовому порядку
(ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 1 ГПК України).

Як вбачається з проекту додаткової
угоди, яка на думку позивача має бути
укладена з відповідачем, вона
стосується зміни умов договору про
постачання електроенергії відповідачу
(шляхом виключення з переліку об'єктів,
на які постачається електроенергія,
спірної будівлі за адресою: АДРЕСА_1) та
внесення відповідної зміни у додаток
до договору Відомості про розрахункові
засоби обліку електричної енергії
Споживача.

Правила зміни договору регулюються
нормами ст.ст. 651, 652 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною
та в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Фактичні обставини свідчать про
відсутність істотних умов договору з
боку відповідача, тому застосування
норм ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України до спірних
відносин є неможливим.

Стаття 652 ЦК України передбачає
можливість зміни договору у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору. При
цьому зміна обставин є істотною, якщо
вони змінилися настільки, що, якби
сторони могли це передбачити, вони не
уклали б договір або уклали б його на
інших умовах.

За відсутності згоди щодо приведення
договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились,
договір може бути змінений за
рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна
обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при
всій турботливості та обачності, які
від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, для зміни спірного
договору необхідна наявність умов, які
чітко встановлені законодавцем, ці
обставини повинна довести
заінтересована сторона - позивач.

Суд вважає, що доводи позивача,
викладені у позові, та надані ним
докази свідчать про відсутність умов,
передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України,
зокрема пункту 3 щодо порушення
співвідношення майнових інтересів
сторін.

За таких обставин у суду відсутні
правові підстави для задоволення
позову.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову ТОВ "ЛЕО" про
спонукання укласти додаткову угоду
відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено і
підписано 05.02.14.

Суддя
А. Г. Ворожцов