ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

29 січня 2014 р. Справа № 902/1583/13

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Мельника П.А., при
секретарі судового засідання Віннік
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: ПАТ "Ощадбанк" (01023, м.Київ,
вул.Госпітальна, 12) в особі філії -
Вінницьке обласне управління ПАТ
"Ощадбанк" 21050, м.Вінниця, вул. Соборна, 71

до: Відділу державної виконавчої
служби Шаргородського районного
управління юстиції 23600, Вінницька
область, м.Шаргород, вул.Леніна, 220

до: Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області 21036, м.Вінниця, вул.Хмельницьке
шосе, 7

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача: ПАТ
"Шарогородський маслозавод" 23500,
Вінницька область, м.Шаргород,
вул.Леніна, 284

про звільнення майна з-під арешту

За участю представників сторін:

позивача: Сілагін Г.А. - за
довіреністю;

відповідача1: не з''явився;

відповідача 2: Паламарчук В.В.- за
довіреністю;

третя особа: не з''явився.

В С Т А Н О В И В :

Заявлено позов ПАТ "Ощадбанк" до
Відділу державної виконавчої служби
Шаргородського районного управління
юстиції, до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ПАТ
"Шарогородський маслозавод" про
звільнення з-під арешту майна та
знятття заборони відчуження майна, що
належить на праві власності ПАТ
"Шаргородський маслозавод", Вінницька
обл., Шаргородський район, м. Шаргород,
вул. Леніна, 284 () та
перебуває в іпотеці АТ "Ощадбанк" в
особі філії - Вінницьке обласне
управління АТ "Ощадбанк" м. Вінниця, вул.
Соборна, 71 () за
іпотечним договором від 06.01.2011р.
посвідченого приватним нотаріусом
Шаргородського районного
нотаріального округу Цимбалюк І.М. та
зареєстрованого за реєстровим № 37,
накладеного постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження відділом державної
виконавчої служби Шаргородського
районного управління юстиції від
15.11.2012р. по ВП № 35093415, а саме майновий
комплекс нежитлових будівель, що
розташований в м. Шаргород по вул.
Леніна, № 284, а саме: нежитлові
приміщення: головний виробничий корпус
(літ. А, А1, А , а, а1, а2) площею 2 632,6 кв. м.;
цех по виробництву казеїну (літ. Б, Б1, б,
б') площею 1 064,7 кв. м.; паро-котельня (літ.
В) площею 444,1 кв. м.; насосна над
артсвердловиною (літ. Г) площею 24,2 кв. м.;
прохідна заводу (літ. Д, д, д1) площею 106,5
кв. м.; свинарник (літ. Є, є, є , є ) площею
327,9 кв. м.; гараж для автомашин (літ. Ж);
склад заводу (літ. Ж - Ж ) площею 966,9 кв. м.;
бокс для мийки автомолцистерн (літ. 3)
площею 124,8 кв. м.; вбиральня (літ.Л),
вбиральня (літ.М), трансформаторна
станція (літ. І) площею 44,9 кв. м.; не
житлові приміщення (літ. К) площею 26,7 кв.
м.; паркан (літ. 1) - 840,2 м.; ворота (2) - 6,0 м.;
ворота (3) - 14,0 м.; артсвердловина (І) - 706,5
м.; артсвердловина (УІ, УІІ) - 706,5 м.;
водонапірна башта (II) площею 25,0 кв. м.;
водонапірна башта (III) площею 25,0 кв. м.;
дорога колійна (ІУ); димова труба (У) та
про звільнення з-під арешту майна та
знятття заборони відчуження майна, що
належить на праві власності ПАТ
"Шаргородський маслозавод", Вінницька
обл., Шаргородський р-н, м. Шаргород, вул.
Леніна, 284 () та перебуває
в іпотеці АТ "Ощадбанк" в особі філії -
Вінницьке обласне управління АТ
"Ощадбанк" м. Вінниця, вул. Соборна, 71
() за іпотечним
договором від 06.01.2011р. посвідченого
приватним нотаріусом Шаргородського
районного нотаріального округу
Цимбалюк І.М. та зареєстрованого за
реєстровим № 37, накладеного актом
опису й арешту майна від 17.10.2013р. при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження № 35931132
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області а саме майновий
комплекс нежитлових будівель, що
розташований в м. Шаргород по вул.
Леніна, № 284, а саме: нежитлові
приміщення: головний виробничий корпус
(літ. А, А1, А , а, а1, а2) площею 2 632,6 кв. м.;
цех по виробництву казеїну (літ. Б, Б1, б,
б') площею 1 064,7 кв. м.; паро-котельня (літ.
В) площею 444,1 кв. м.; насосна над
артсвердловиною (літ. Г) площею 24,2 кв. м.;
прохідна заводу (літ. Д, д, д1) площею 106,5
кв. м.; свинарник (літ. Є, є, є3, є4) площею
327,9 кв. м.; гараж для автомашин (літ. Ж);
склад заводу (літ. Ж1 - Ж8) площею 966,9 кв.
м.; бокс для мийки автомолцистерн (літ. 3)
площею 124,8 кв. м.; вбиральня (літ.Л),
вбиральня (літ.М), трансформаторна
станція (літ. І) площею 44,9 кв. м.; не
житлові приміщення (літ. К) площею 26,7 кв.
м.; паркан (літ. 1) - 840,2 м.; ворота (2) - 6,0 м.;
ворота (3) - 14,0 м.; артсвердловина (І) - 706,5
м.; артсвердловина (УІ, УІІ) - 706,5 м.;
водонапірна башта (II) площею 25,0 кв.м.;
водонапірна башта (III) площею 25,0 кв. м.;
дорога колійна (ІУ); димова труба (У).

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 25.11.13 р. порушено
провадження у даній справі та
призначено засідання на 11.12.13 р.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

У судовому засіданні 29.01.2014 р. позивач
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Шаргородського
районного управління юстиції в судове
засідання не з''явився, причини неявки
суду не повідомив.

Представник Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області у судовому засіданні проти
позову заперечував з мотивів,
викладених у поданому відзиві на позов
(08-46/822/14 від 29.01.14 р.), просив в
задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи не з''явився,
при цьому, будь - яких пояснень та/або
клопотань від останнього не надходило.

Розглянувши подані сторонами
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, судом
встановлено наступне.

05.01.2011р. між ВАТ "Ощадбанк" (Банк або
Іпотекодержатель, Позивач) та ПАТ
"Шаргодський маслозавод" (Позичальник,
Третя особа) було укладено договір
кредитної лінії № 242 (Кредитний
договір). Кредит надано у вигляді
відновлювальної кредитної лінії
окремими частинами (траншами) з
остаточним терміном повернення не
пізніше 04.01.2014 р.

Умовами договору Банк та Позичальник
погодили суму максимального ліміту
кредитування і визначили його розмір - 1
500 000 грн.

06.01.2011р. в забезпечення зобов'язань за
Кредитним договором між Банком та
Позичальником було укладено іпотечний
договір посвідчений приватним
нотаріусом Шаргородського районного
нотаріального округу Цимбалюк І.М. та
зареєстрований за реєстровим №37
(Іпотечний договір), відповідно до умов
якого, а саме пункту 1.2, 1.3 вказаного
правочину Позичальником передано
Банку в іпотеку нежитлові будівлі
загальною площею 5 763,3 кв.м., а саме:
нежитлові приміщення: головний
виробничий корпус (літ. А, А1, А2, а, а1, а2)
площею 2 632,6 кв. м.; цех по виробництву
казеїну (літ. Б, Б1, б, б1) площею 1 064,7 кв.
м.; паро-котельня (літ. В) площею 444,1 кв.
м.; насосна над артсвердловиною (літ. Г)
площею 24,2 кв. м.; прохідна заводу (літ. Д,
д, д1) площею 106,5 кв. м.; свинарник (літ. Є,
є, є3, є4) площею 327,9 кв. м.; гараж для
автомашин (літ. Ж); склад заводу (літ. Ж1-
Ж8) площею 966,9 кв. м.; бокс для мийки
автомолцистерн (літ. 3) площею 124,8 кв. м.;
вбиральня (літ.Л), вбиральня (літ.М),
трансформаторна станція (літ. І) площею
44,9 кв. м.; не житлові приміщення (літ. К)
площею 26,7 кв. м.; паркан (літ. 1) - 840,2 м.;
ворота (2) - 6,0 м.; ворота (3) - 14,0 м.;
артсвердловина (І) - 706,5 м.;
артсвердловина (УІ, УІІ) - 706,5 м.;
водонапірна башта (II) площею 25,0 кв. м.;
водонапірна башта (III) площею 25,0 кв. м.;
дорога колійна (ІУ); димова труба (У), що
розташовані за адресою м. Шаргород,
Вінницької області, Шаргородського
району, вул. Леніна буд. № 284, які
належать Позичальнику на підставі
свідоцтва про право власності, серії
САА № 67067, видане 20.10.2004 р. виконавчим
комітетом Шаргородської міської ради
на підставі рішення виконавчого
комітету Шаргородської міської ради
від 29.09.2004 р., яке зареєстроване в КП
"Могилів-Подільське міжрайонне БТІ"
01.11.2004 р. в реєстровій книзі №1, номер
запису 56, за реєстровим номером №5534472
(надалі - Предмет іпотеки).

В подальшому 06 січня 2011 року приватним
нотаріусом Шаргородського районного
нотаріального округу Цимбалюк І.М., на
підставі ст. 73 Закону України "Про
нотаріат" та у зв'язку з посвідчення
укладеного іпотечного договору,
накладено заборону на відчуження
зазначеного нерухомого майна, яке
належить Позичальнику до припинення
договору іпотеки. Заборону
зареєстровано в реєстрі за № 38.

Матеріали справи містять витяг з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна
реєстраційний №10695589 від 06.01.2011 р.,
відповідно до якого накладено заборону
на нерухоме майно на підставі
іпотечного договору, об'єкт обтяження:
Предмет іпотеки. Права позивача, як
іпотекодержателя об'єкту обтяження:
Предмета іпотеки, розташованого за
адресою м. Шаргород, вул. Леніна,
будинок 284, зареєстровані в Державному
реєстрі іпотек (витяг № 29935154 від
06.01.2011р.).

У зв'язку з неналежним виконанням умов
Кредитного договору у Позичальника
перед Банком виникла заборгованість,
що завдає значних збитків позивачу
(основний борг - 1 500 000 грн., з них,
прострочена заборгованість за
основним боргом 1 000 000 грн.; проценти за
користування кредитними коштами - 257
959,30 грн., з них, прострочені проценти 257
959,30 грн.; пеня за простроченими
основним боргом та процентами - 39 859,47
грн.).

Згідно пунктів 3.1.3, 6.3 Договору іпотеки
Іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки в порядку,
передбаченому договором іпотеки у
випадку невиконання або неналежного
виконання зобов'язання за Кредитним
договором або за Договором іпотеки
будь-яким способом не забороненим
законодавством, в тому числі на
підставі виконавчого напису нотаріуса
або рішення господарського суду у
встановленому законодавством та цим
договором порядку, в тому числі у
відповідності до застереження про
задоволення вимог Іпотекодержателя, що
міститься в пункті 6.8 цього договору.

Пункт 6.8. Договору застави передбачає,
що Іпотекодержатель має право від
свого імені здійснити продаж Предмета
іпотеки будь - якій особі на підставі
цього іпотечного договору, який
містить це застереження про
задоволення вимог Іпотекодержателя, та
/або набути право власності на Предмет
іпотеки в рахунок виконання
зобов'язань на підставі цього
застереження про задоволення вимог
Іпотекодержателя або укладеного
Договору про задоволення вимог
Іпотекодержателя в порядку,
встановленим законодавством

Позивач вважає, що він має право на
задоволення своїх вимог за рахунок
заставленого майна, однак при
підготовці до продажу Предмета іпотеки
в рахунок погашення кредитного боргу
Позичальника Банку стало відомо, що
15.11.2012 р. державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Шаргородського районного управління
юстиції Титаренко О.В. постановою про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження накладено
арешт на все майно, що належить
боржнику - ПАТ "Шаргородський
маслозавод".

Як свідчать матеріали справи, 17.12.2013 р.
головним державним виконавцем
Паламарчук В.В. відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області при примусовому виконанні
зведеного виконавчого провадження
№35931132 про стягнення з ПАТ
"Шаргородський маслозавод" коштів в
сумі 1 634 416,20 грн. складено акт опису й
арешту майна та описано і накладено
арешт на нежитлові приміщення за
адресою: Вінницька обл., м. Шаргород,
вул. Леніна, 284, яке належить
Позичальнику та передано в іпотеку
Банку.

Банк має намір реалізувати задоволення
своїх вимог за кредитним договором за
рахунок заставленого майна, однак
наявність накладених арештів є
перепоною для реалізації предмета
іпотеки та порушує майнові інтереси
останнього, що і змусило позивача
звернутись в порядку ст.ст.1, 3 Закону
України "Про іпотеку", ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження" за
захистом своїх інтересів до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, перевіряючи
правомірність та правове
обґрунтування заявлених вимог, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 5, 6,3 ст.52 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

Згідно ч. 1, 2 ст. 57 ЗУ "Про виконавче
провадження" арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. Арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом: винесення
постанови про арешт коштів та інших
цінностей боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах чи на зберіганні у
банках або інших фінансових установах;
винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Відповідно до статті 60 Закону України
"Про виконавче провадження", особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

При дослідженні матеріалів справи,
зокрема матеріалів зведеного
виконавчого провадження №35931132 щодо
боржника ПАТ "Шарогородський
маслозавод" судом встановлено, що на
виконанні у згаданому провадженні
перебуває 102 виконавчі документи на
загальну суму 1634416,20 грн., в тому рахунку
8 виконавчих документів про стягнення
коштів на користь УПФУ у
Шаргородському районі Вінницької
області на загальну суму 533091,97 грн. та 27
виконавчих документів про стягнення
заборгованості із заробітної плати на
користь фізичних осіб на загальну суму
185466,00 грн.

В рамках вказаного зведеного
виконавчого провадження 17.10.2013 р.
державним виконавцем описано та
арештоване майно боржника, а саме
нежитлові приміщення боржника, які
розташовані в м.Шаргород, вул.Леніна, 284.
Суд вважає, що дії відповідачів щодо
арешту належного ПАТ "Шарогородський
маслозавод" нерухомого майна, вчинені у
відповідності до вимог Закону України
"Про виконавче провадження", і суд не
вбачає, в діях Відділу державної
виконавчої служби Шаргородського
районного управління юстиції та
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області порушення права
позивача щодо володіння спірним
нерухомим майном.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України визначено,
що відповідно до статті 60 Закону
України "Про виконавче провадження"
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутись до суду з
позовом про визнання права власності
на майно і про зняття з нього арешту.
Відповідачами у справах за цими
позовами є стягувач і боржник, а справи
підлягають розглядові за правилами
господарського судочинства, якщо вони
виникають у цивільних чи господарських
правовідносинах і суб'єктний склад
сторін у них відповідає вимогам статті
1 ГПК. Що ж до заперечень проти арешту
(опису) майна, які не пов'язані зі спором
про право на це майно, а стосуються
порушень вимог виконавчого
провадження з боку органів державної
виконавчої служби, то їх слід
розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Відповідно до п. 16 Постанови пленуму
Верховного суду України № 14 від 26.12.2003
року "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження":
вимоги інших осіб щодо належності їм, а
не боржнику майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред'явлення
ними відповідно до правил
підвідомчості позову до боржника та
особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту. В
такому ж порядку розглядаються вимоги
осіб, які не є власниками майна, але
володіють ним на законних підставах.

Позивач скористався правом звернення
до суду та заявив позов, в якому просить
зняти арешти зі спірного майна
боржника, яке знаходиться за адресою:
Вінницька область, м.Шаргород,
вул.Леніна, 284.

Однак, аналізуючи вищезазначені норми
Закону, обов'язковою передумовою
звернення особи до суду з таким
позовом, є те, що майно, на яке накладено
арешт, належить цій особі, а не
боржникові і є необхідність визнання
права власності на нього та зняття
арешту. У даному випадку права
позивача, як власника спірних об'єктів
не порушені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
позивачем не вірно вибрано особу, до
якої пред'явлено позов для відновлення
порушеного права, оскільки заявлені
вимоги в даному спорі зачіпають
інтереси як фізичних осіб, які є
стягувачами у згаданому виконавчому
провадженні №35931132, так і інтереси
держави, тому не вбачає правових
підстав для задоволення позову.

При цьому, суд виходить з того, що
позивачем вимога про визнання права
власності на арештоване майно не
заявлялася. Будь-яка інша особа, щодо
визнання права власності на арештоване
майно до суду не зверталась, тому в
задоволенні позову
суд відмовляє.

Судові витрати у вигляді судового
збору судом покладаються на позивача в
порядку ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 03 лютого 2014
р.

Суддя Мельник
П.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу 01023, м.Київ,
вул.Госпітальна, 12; 21050, м.Вінниця, вул.
Соборна, 71

4 - відповідачу 1 23600, Вінницька область,
м.Шаргород, вул.Леніна, 220

5 - відповідачу 2 21036. м.Вінниця,
вул.Хмельницьке шосе, 7

6 - третій особі 23500, Вінницька область,
м.Шаргород, вул.Леніна, 284