ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014 року
Справа № 904/7653/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А.
(доповідач),

суддів: Тищик І.В., Білецької Л.М.,

секретар судового засідання: Гаврилов
О.М.

представники сторін:

від позивача: Вознюк Є.В. представник,
довіреність №14-61 від 22.03.13;

представник відповідача в судове
засідання не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" на рішення
господарського суду
Дніпропетровської області від 07.11.2013
року у справі № 904/7653/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

про стягнення 136 066 345, 75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.11.2013
року у справі №904/7653/13 (суддя
Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено
частково.

Стягнуто з державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль" на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" основний борг у сумі
120 226 721,53 грн., збитки від інфляції у сумі
340 502,42 грн., 3% річних в сумі 1 180 541,88 грн.,
витрати по сплаті судового збору у сумі
68 820,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано доведеністю
позивачем суми основного боргу за
договором № 12/1002/2-БО-2 купівлі-продажу
природного газу від 05 липня 2012 року, яку
також визнав відповідач, правом
позивача відповідно до ст.625 Цивільного
кодексу України стягнути 3% річних та
збитки від інфляції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
вимог про стягнення згідно п.7.2
договору пені та штрафу у розмірі 7% від
суми простроченого платежу, суд першої
інстанції послався на порушення
відносно відповідача справи про
банкрутство №Б15/69/05 відповідно до
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2005
року, та введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів боржника
відповідно до статті 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
що унеможливлює нарахування неустойки
згідно з абзацом другим частини
четвертої статті 12 цього Закону.

Не погодившись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою.

Просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.11.2013 року у справі
№904/7653/13, прийняти нове рішення, яким
зменшити 3% річних до суми 1 168 292,75 грн.

Скаржник зазначає на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме ст.ст.4-7
Господарського процесуального кодексу
України, ст.625 Цивільного кодексу
України.

Відзив на апеляційну скаргу
представник позивача не надав, проти
її задоволення заперечує з огляду на
безпідставність доводів апелянта.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для її задоволення в силу
наступного:

З наявних у справі доказів вбачається,
що між сторонами було укладено договір
№ 12/1002/2-БО-2 купівлі-продажу природного
газу від 05 липня 2012 року, згідно умов
якого продавець (позивач у даній
справі) зобов'язується передати у
власність покупцю (відповідач) у 2012
році природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та
природний газ, видобутий на території
України підприємствами, які не
підпадають під дію статті 10 Закону
України "Про засади функціонування
ринку природного газу", а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ (надалі - газ) на
умовах цього договору.

Судом першої інстанції був
встановлений факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язання в
частині оплати отриманого газу, який
відповідач визнав та підтвердив
наявність заборгованості в розмірі 120
226 721,53 грн.

Окрім визнання відповідачем заявлених
вимог щодо основного боргу,
заборгованість підтверджується
відсутністю доказів оплати
відповідачем отриманого газу згідно
наявних у справі актів
приймання-передачі природного газу за
договором № 12/1002/2-БО-2 купівлі-продажу
природного газу від 05.07.2012 року, від
25.12.2012 року та від 28.02.2013 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Стягуючи на користь позивача
інфляційні витрати, суд надав належну
оцінку контррозрахунку вказаних сум,
проведеного відповідачем, правомірно
погодився з розрахунком інфляційних
втрат позивача, оскільки він
здійснений відповідно до вимог чинного
законодавства.

Щодо доводів апелянта про невірність
визначення судом 3% річних, то ці доводи
скаржника безпідставні, оскільки
зазначена сума розрахована позивачем
правильно, виходячи з розміру
заборгованості та періоду
прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України при
розгляді апеляційної скарги
апеляційний господарський суд не
зв'язаний її доводами та розглядає
справу в повному обсязі за наявними в
ній доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про відмову в задоволенні вимог
позивача в частині стягнення штрафу та
пені, оскільки така позиція
узгоджується з вимогами ст.12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідно до ухвали господарського
суду Дніпропетровської області від
07.04.2005 року у справі №Б15/69/05 відносно
відповідача порушено справу про
банкрутство, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів
державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль".

Згідно з абзацом другим частини
четвертої статті 12 вищезазначеного
Закону, протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів
забороняється стягнення на підставі
виконавчих документів та інших
документів, за якими здійснюється
стягнення відповідно до законодавства;
не нараховуються неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші санкції
за невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Отже, оскаржуване судове рішення
постановлено у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
доводи скаржника не спростовують його
висновки, тому апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.11.2013
року у справі № 904/7653/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
Л.М. Білецька

Суддя:
І.В. Тищик

Підписано в повному обсязі 29.01.2014 року