ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 р.
Справа №917/2496/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМС ТЕХНО", 02140,
м. Київ, вул. Л. Руденко, 6-а, офіс 401

до Професійно-технічного училища № 26
міста Кременчука, 39601, Полтавська
область, м. Кременчук, Крюківський
район, вул. Чкалова, будинок 4

треті особи: 1. Головне управління
державної казначейської служби у
Полтавській області, 36011, м. Полтава,
Октябрський район, вул. Шевченка,
будинок 1.

2. Управління Державної казначейської
служби України у м. Кременчуці
Полтавської області, 39601, Полтавська
область, Автозаводський район, м.
Кременчук, вул. Пролетарська, буд., 23/8.

про стягнення 99 526,42 грн

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Шаповалов Д.В.,
довіреність № 17/01-1 від 17.01.2014 р.

від відповідача: Ваганій Н.В.,
довіреність від 10.02.2014 р.

від третіх осіб: Рева О.В., довіреність
№ 02-19/880 від 10.02.2014 р.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення у
відповідності до вимог ст. 85 ГПК
України.

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача 99
526,42 грн заборгованості за Договором №
01-БМС-КРМ про закупівлю за державні
кошти машин обчислювальних та приладдя
до них (навчальний комп'ютерний
комплекс (мобільний) 1+17 код ДК 26.20.1, з
яких: 98 000,00 грн - сума основного боргу,
1 526,42 грн - пеня.

Представник позивача підтримав позов у
повному обсязі та наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача у судовому
засіданні визнав позов у повному
обсязі.

Третя особа подала письмові пояснення,
у яких щодо вирішення спору
покладається на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

07 травня 2013 року між позивачем
(Виконавець) та відповідачем (Замовник)
укладено договір № 01-БМС-КРМ про
закупівлю за державні кошти машин
обчислювальних та приладдя до них
(навчальний комп'ютерний комплекс
(мобільний) 1+17) код ДК 26.20.1 (а. с. 11 - 12).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору
позивач зобов'язувався у 2013 році
поставити відповідачу товари - машини
обчислювальні та приладдя до них
(навчальний комп'ютерний комплекс
(мобільний) 1+17) код ДК 26.20.1, зазначені у
додатку № 2 до договору (а. с. 13 -17), а
відповідач зобов'язувався прийняти і
оплатити такі товари.

Згідно з п. 3.1. ціна договору становить
198 000,00 грн, у тому числі ПДВ
33 000,00 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору строк
поставки товарів до 01 червня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору позивач
здійснив поставку товарів згідно з
переліком, кількістю та асортиментом,
визначеним у договорі, що
підтверджується підписаною сторонами
накладною № 001 від 30 травня 2013 року на
суму 198 000,00 грн (а. с. 18).

У пункті 4.1. договору сторони визначили,
що розрахунки проводяться шляхом
оплати відповідачем після пред'явлення
позивачем рахунка на оплату товару
протягом 10 (десяти) банківських днів.

Позивач виконав свої зобов'язання щодо
поставки товару та 02 вересня 2013 року
направив на адресу відповідача рахунок
на оплату, що підтверджується цінним
листом з описом вкладення (а. с. 20 - 21).

Отже, строк оплати товару відповідачем
товару минув 16 вересня 2013 року.

Відповідно до п. 6.1.1 договору
відповідач зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за
поставлені товари.

Проте, відповідач здійснив розрахунки
за поставлені товари частково, в сумі
100 000,00 грн.

У зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість згідно договору № 01-БМС
-КРМ від 07.05.2013 р. у розмірі 98 000,00 грн.

Вказану суму боргу позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного
кодексу України визначено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Як досліджено судом позивач належним
чином виконував зобов'язання за
вищезазначеним договором щодо
здійснення ним поставок товару.

Відповідач, порушуючи взяті на себе
зобов'язання за вказаним договором та
приписи чинного законодавства,
зокрема, ст. 692 ЦК України, не оплатив
отриманий товар у повному обсязі.

Отже, позовна вимога щодо стягнення з
відповідача основного боргу в сумі
98 000,00 грн обґрунтована, підтверджена
документально, а тому підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 216 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно ст. 546
Цивільного кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України.

Пункт 3 статті 549 Цивільного кодексу
України визначає, що пенею є неустойка,
яка обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства (частина 2
статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.3 договору у разі
несвоєчасної оплати товарів
відповідач сплачує позивачу пеню у
розмірі облікової ставки НБУ, що діяла
в період прострочення, від не
перерахованої суми за кожний день
прострочення платежу.

За розрахунком, здійсненим позивачем
та перевіреним судом до стягнення з
відповідача підлягає пеня в сумі 1 526,42
грн за період з 17.09.2013 р. по 28.11.2013 р.
(розрахунок у матеріалах справи, а. с. 10).

Відповідно до ст. 78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Оскільки, дії відповідача не
суперечать законодавству, не порушують
прав і охоронюваних законом інтересів
інших осіб, заборгованість відповідача
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, суд задовольняє
позовні вимоги в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49
ГПК України підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Професійно-технічного
училища № 26 міста Кременчука, 39601,
Полтавська область, м. Кременчук,
Крюківський район, вул. Чкалова,
будинок 4 () на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БМС ТЕХНО", 02140, м.
Київ, вул. Л. Руденко, 6-а, офіс 401 () 98000,00 грн основного боргу,
1526,42 грн - пені, 1990,53 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Сірош Д.М.

Повне рішення складено 14.02.2014 р.