КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. Справа№ 927/1408/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю представників:

Від позивача: представник не з'явився;

Від відповідача: представник не
з'явився;

Від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача,: представник не
з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Трансавіатур"

на рішення Господарського суду
Чернігівської області від 19.11.2013 року

у справі №927/1408/13 (суддя Мурашко
І.Г.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія

"УНІКА"

до Приватного підприємства
"Трансавіатур"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, - ОСОБА_2

про стягнення страхового
відшкодування в розмірі 25 543,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "УНІКА"
звернулося до Господарського суду
Чернігівської області з позовом до
Приватного підприємства
"Трансавіатур", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2
про стягнення страхового
відшкодування в розмірі 25 543,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "УНІКА" на підставі Договору
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 005100/4002/0000014
від 27.06.2012 року, укладеного з ОСОБА_3,
було виплачено страхове відшкодування
в розмірі 75 543,76 грн. внаслідок настання
страхового
випадку-дорожньо-транспортної пригоди
(надалі - ДТП), а тому позивачем
відповідно до положень статті 27 Закону
України "Про страхування" та статей 993,
1191 Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність водія автомобіля “DAF
FT85CF430” державний номер НОМЕР_4 з
напівпричепом "KOGEL SN24", державний номер
НОМЕР_2 застрахована Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Перша", яке здійснило виплату
страхового відшкодування позивачу в
межах встановленого ліміту
відповідальністі в сумі 50 000 грн.
Оскільки шкоду було завдано внаслідок
експлуатації автомобіля, яким керував
водій ОСОБА_2 під час виконання своїх
трудових обов'язків перед
відповідачем, то в порядку ст. 1172
Цивільного кодексу України обов'язок з
відшкодування різниці між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
покладається на відповідача.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 19.11.2013 року у
справі № 927/1408/13 позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким позов задовольнити
у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
позивач не надав доказів про
неотримання страхового відшкодування
в сумі 25 543,76 грн.

Представниками сторін не використано
наданого їм законом права на участь їх
представників у судовому засіданні
суду апеляційної інстанції. Причин
неявки суду не повідомлено. Матеріали
справи містять докази належного їх
повідомлення про час та місце судового
засідання, а саме поштові повідомлення
№ 09489227, № 09489219, № 09489235.

Згідно з пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року за №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка представників сторін в судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи, оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для вирішення спору
по суті.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає за можливе розглядати
справу у відсутності представників
сторін, повідомлених належним чином
про час та місце судового засідання, за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши зібрані у справі докази,
судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.06.2012 року між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "УНІКА"
(страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник)
було укладено договір добровільного
комплексного страхування на
транспорті № 005100/4002/0000014, за умовами
якого застраховано транспортний засіб
Mazda 6, державний номер НОМЕР_3, номер
кузова (шасі) НОМЕР_5.

За приписами ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що
предметом договору страхування
можуть бути, зокрема, майнові інтереси,
які не суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпоряджанням майном (майнове
страхування).

Як встановлено ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про страхування", страховим ризиком
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування" страховим випадком є
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Встановлено, що 01.09.2012 року в м. Києві м.
Кривий Ріг на перехресті вул.
Коцюбинського - проспект Миру сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу "Mazda 6", державний
номер НОМЕР_3, під керуванням власника
автомобіля ОСОБА_3 та транспортного
засобу "DAF FT85CF430", державний номер
НОМЕР_4, з напівпричепом "KOGEL SN24",
державний номер НОМЕР_2, що належать
Приватному підприємству
"Трансавіатур", під керуванням водія
ОСОБА_2, наведене підтверджується
довідкою № 9064496 про
дорожньо-транспортну пригоду ВДАІ
Криворізького МУ від 04.09.2012 р. № 14/3-533ск
(а.с. 22).

Відповідно до Постанови Малинського
районного суду Житомирської області
від 03.10.2012 року по справі № 0614/2812/2012,
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні
вищевказаної ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КпАП України та піддано його
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в сумі 340,00 грн.

В силу ст. 988 ЦК України встановлено, що
страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором.

Дана норма кореспондується з п. 3 ч. 1 ст.
20 Закону України "Про страхування".

З матеріалів справи вбачається, а саме
з експертного автотоварознавчого
висновку №Д9/10/12 від 04.10.2012 року, що
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля “Mazda 6”
державний номер НОМЕР_3 внаслідок його
пошкодження складає 74 543,76 грн.

Крім того, встановлено, що послуги з
транспортування (евакуації)
застрахованого автомобіля "Mazda 6",
державний номер НОМЕР_3, складають 1 100,00
грн. відповідно до рахунка - фактури №
ВТ-0000102 від 03.09.2012 р.

Як передбачено п.36.4. ст.36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Встановлено, що на підставі страхового
акту № 00098942/1, заяви про страхову
виплату та заяви про відшкодування
послуги по транспортуванню (евакуації)
автомобіля, позивачем було виплачено
страхувальнику - ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 75 543,76 грн. (74
543,76 грн. + 1000 грн. - 0 грн. франшиза), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 035869 від 17.10.2012 року (а.с. 60).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено,
що особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Матеріали справи свідчать про те, що
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АА 5796661,
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Перша" прийняло на
себе відповідальність по
відшкодуванню збитків, завданих майну
третіх осіб автомобілем "DAF FT85CF430",
державний номер НОМЕР_4, з
напівпричепом "KOGEL SN24" та здійснила
виплату страхового відшкодування
позивачу в порядку регресу, в межах
ліміту відповідальності за шкоду
завдану майну в сумі 50 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час скоєння ДТП водій автомобіля "DAF
FT85CF430", державний номер НОМЕР_4,
перебував в трудових відносинах з
відповідачем відповідно до наказу №
14-К від 27.03.2012 року, що, також
підтверджується листом від 18.11.2013 року
№ 50 (а.с. 107).

За приписами ст. 1172 ЦК України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Встановлено, що 27.09.2013 року позивачем
була направлена відповідачу претензія
№ 05001 від 24.09.2013 року з вимогою про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 25 543,76 грн., яка була отримана
відповідачем 30.09.2013 р., що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції № 149 (а.с. 66-68).

Однак, доказів реагування
відповідачем на зазначену претензію в
матеріалах справи не міститься.

Судова колегія критично ставиться до
посилань апелянта на те, що позивач не
надав доказів про неотримання
страхового відшкодування в сумі 25 543,76
грн, оскільки, як передбачено ст.33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, тоді як відповідач не надав
жодного доказу про відшкодування ним
шкоди в порядку регресу позивачу в
розмірі 25 543,76 грн.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
шкоди в порядку регресу у розмірі 25 543,76
грн. є документально доведеною та
такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують встановлені вище
обставини.

Враховуючи встановлене вище, судова
колегія дійшла висновку про те, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, рішення місцевого
господарського суду, яким позов
задоволено, відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи;
колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Судом першої інстанції вірно покладено
судовий збір за подання позовної заяви
в порядку ст. 49 ГПК України на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Трансавіатур" на рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 19.11.2013 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 19.11.2013 року у
справі № 927/1408/13 - без змін.

3. Матеріали справи № 927/1408/13 повернути
до Господарського суду Чернігівської
області.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна