ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року Справа № 5023/3109/12(5023/6567/11)

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І. за участю
представників: позивачаКалугін О.Ю.,
дов. від 30.12.2013р.відповідачане з'явився
(про час та місце судового засідання
повідомлений належно)третіх осіб- не
з'явився (про час та місце судового
засідання повідомлений належно) -
Калугін О.Ю., дов. від 08.01.2014р.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Акціонерного товариства "Готельний
комплекс "Славія"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013 рокуу
справі№ 5023/3109/12(5023/6567/11) Господарського
суду Харківської областіза
позовомХарківської міської радидо
Акціонерного товариства "Готельний
комплекс "Славія" треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача- Управління
містобудування та архітектури
Харківської обласної державної
адміністрації; - Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської радипровиселення

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до
господарського суду з позовом про
виселення Акціонерного товариства
"Готельний комплекс "Славія" з
нежитлових приміщень підвалу № 184-201,
І-V, 1-го поверху № 202-280, 2-го поверху №
281-347, 3-го поверху № 348-356 в літ. "Р-3"
площею 3133,8 кв.м. по вул. Полтавський
шлях, 52 в м. Харкові та передачу
нежитлового приміщення підвалу № 184-201,
І-V, 1-го поверху № 202-280, 2-го поверху №
281-347, 3-го поверху № 348-356 в літ. "Р-3"
площею 3133,8 кв.м. по вул. Полтавський
шлях, 52 в м. Харкові Харківській міській
раді.

Посилаючись на приписи статей 10, 15
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", статті 327
Цивільного кодексу України, статті 120
Земельного кодексу України, позивач
зазначає, що приміщення
використовуються відповідачем
безпідставно, всупереч Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", орендна плата за користування
майном, що є комунальною власністю, до
міського бюджету не надходить;
відповідач не є добросовісним
користувачем приміщень в силу його
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на майно, що є
комунальною власністю територіальної
громади м. Харкова.

Відповідач заперечив проти позову.

Справа розглядалась господарськими
судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 10.12.2012 року
(суддя Сальникова Г.І.) у позові
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013 року
(судді: Ільїн О.В. - головуючий,
Терещенко О.І., Тихий П.В.) рішення
місцевого господарського суду
скасовано; позов задоволено повністю;
виселено Акціонерне товариство
"Готельний комплекс "Славія" з
нежитлових приміщень підвалу № 184-201,
І-V, 1-го поверху № 202-280, 2-го поверху №
281-347, 3-го поверху № 348-356 в літ. "Р-3"
площею 3133,8 кв.м. по вул. Полтавський
шлях, 52 в м. Харкові; передано нежитлове
приміщення підвалу № 184-201, І-V, 1-го
поверху № 202-280, 2-го поверху № 281-347, 3-го
поверху № 348-356 в літ. "Р-3" площею 3133,8
кв.м. по вул. Полтавський шлях, 52 в м.
Харкові Харківській міській раді.

Не погоджуючись з висновками суду
апеляційної інстанції, Акціонерне
товариство "Готельний комплекс "Славія"
подало до Вищого господарського суду
України касаційну скаргу, в якій
просить постанову в даній справі
скасувати, передати справу на новий
розгляд до апеляційного
господарського суду.

Касаційну скаргу вмотивовано доводами
про неповне встановлення судом
істотних обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, а саме: постанова
суду апеляційної інстанції не
відповідає приписам статей 4-7, 22 та 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного, повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, при прийнятті постанови
порушено права відповідача, що мав
право бути присутнім при розгляді
справи та відстоювати у суді власну
позицію, оглянути докази, надані
позивачем; висновки суду не
ґрунтуються на належних та допустимих
доказах, що відповідають вимогам
статті 36 Господарського
процесуального кодексу України надав
правової оцінки наданим відповідачем
доказам; не додержано вимогу
процесуального законодавства про
порядок розгляду справи при заміні
судді в процесі розгляду справи.

Відповідач та третя особа - Управління
містобудування та архітектури
Харківської обласної державної
адміністрації не скористалися правом
на участь представника у судовому
засіданні.

Позивач та третя особа - Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради усно в судовому засіданні
та у відзивах на касаційну скаргу
відхилили її доводи, зазначаючи на
законність та обґрунтованість суду
апеляційної інстанції, зазначивши
додатково, що правові підстави для
використання спірного майна на час
прийняття постанови були відсутні, а
відповідач звільнив спірне приміщення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення представника відповідача та
третьої особи, присутніх у судовому
засіданні, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях та
застосування судом норм матеріального
та процесуального права колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду або відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або перевіряти докази.

Місцевим господарським судом
встановлено, що 29.12.1989 року Харківським
виробничим об'єднанням готельного
господарства (орендодавець) та
трудовим колективом готелю
"Першотравневий" (орендар) укладений
договір № 118 орендного підряду,
відповідно до умов якого орендодавець
від імені держави передав, а орендар
прийняв в оренду основні виробничі та
невиробничі фонди, оборотні засоби
готелю згідно з актом
приймання-передачі; строк дії договору
встановлений з 01.01.1990 року по 31.12.1995
року; за умовами договору орендар
зобов'язався сплачувати орендодавцеві
орендну плату у вигляді фіксованих
платежів; договір не передбачав права
викупу орендованого майна чи переходу
права власності на орендоване майно
від держави - СРСР - до орендаря -
трудового колективу. Рішенням
Виконавчого комітету Харківської
міської ради народних депутатів № 365
від 26.12.1990 року "Про створення
самостійного госпрозрахункового
готелю" надано згоду на відокремлення
готелю "Першотравневий" від ХВО ГХ на
правах самостійної юридичної особи,
надавши йому назву "Травневий" та
підпорядковано готель "Травневий"
відділу комунального господарства
виконкому Харківської міської Ради
народних депутатів.

Рішенням Виконавчого комітету
Харківської обласної ради народних
депутатів № 68 від 12.03.1992 р. "Про
розмежування комунальної власності
між адміністративно-територіальними
одиницями Харківської області" готель
"Першотравневий" передано до
комунальної власності Харківської
міської ради народних депутатів;
рішенням XII сесії XXI скликання
Харківської міської ради народних
депутатів від 28.09.1992 року "Про
комунальну власність міста" прийнято у
комунальну власність міста Харкова
об'єкти згідно з переліком (додаток 1) та
затверджений перелік об'єктів
комунальної власності, в якому в п. 13
зазначено "готель Травневий",
розташований за адресою: м. Харків, вул.
Свердлова, 52.

02.02.1993 року Фондом міського майна
Харківської міської ради народних
депутатів прийняте розпорядження № 106
"Про укладання договору оренди на
цілісний майновий комплекс
організації орендарів - готель
"Травнева", згідно з яким організації
орендарів готелю "Травневий"
передавався в оренду цілісний майновий
комплекс на загальну суму 5 738,1 тис. грн.
за адресою: м. Харків, вул. Свердлова, 52.

На виконання зазначеного
розпорядження 02.02.1993 року між Фондом
міського майна Харківської міської
ради народних депутатів (орендодавець)
та організацією орендарів готелю
"Травневий" (орендар), що діяла на
підставі Положення про організацію
орендарів, був укладений договір
оренди № 118 на цілісний майновий
комплекс строком оренди на три роки.

29 червня 1994 року між організацією
орендарів готелю "Травневий" та Фондом
міського майна укладено додаткову
угоду до договору оренди цілісного
майнового комплексу № 118 від 02.02.1993 року
щодо умов викупу; угодою визначено, що
викуп цілісного майнового комплексу
(без приміщення) проводиться згідно
наступного порядку: вартість ЦМК, що
викуповується, складає згідно акту
оцінки майна готелю "Травневий" від
20.12.1993 року, затвердженого наказом
директора Фонду міського майна № 168 від
29.06.1994 року, 228 366 тис. укр. крб. Засобами
платежу є приватизаційні майнові
сертифікати членів організації
орендарів готелю "Травневий", особисті
кошти учасників викупу та інші кошти.
Ці умови конкретизуються в договорі
купівлі-продажу, який підлягає
укладанню сторонами не пізніше 06.07.1994
року. Крім того, встановлено, що договір
оренди ЦМК №118 від 02.02.1993 року втрачає
чинність в частині оренди майна з часу
проведення покупцем повної оплати
вартості ЦМК.

Розпорядженням Фонду міського майна
від 30.06.1994 року № 845/1 "Про укладання
договору купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу (без приміщення),
орендованого організацією орендарів
готелю "Травневий", юридичний відділ
Фонду міського майна був зобов'язаний
підготувати та подати на підпис
директору Фонду міського майна договір
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу (без приміщення),
орендованого організацією орендарів
готелю "Травневий". Пунктом 3 цього
розпорядження встановлено, що з
моменту повної сплати орендарем
вартості ЦМК (згідно з договором
купівлі-продажу) договір оренди
цілісного майнового комплексу № 118 від
02.02.1993 року втрачає чинність в частині
оренди майна.

13.09.1994 року Фондом міського майна
Харківської міської ради народних
депутатів укладений нотаріально
посвідчений договір № 184-В
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу, орендованого організацією
орендарів готелю "Травневий", згідно з
пунктом 1 якого продавець продав, а
покупець купив цілісний майновий
комплекс (без приміщення), який
знаходиться в оренді організації
орендарів готелю "Травневий" згідно з
договором оренди цілісного майнового
комплексу № 118, укладеним сторонами
02.02.1993 року, що розташований за адресою:
м. Харків, вул. Свердлова, 52, оціночною
вартістю 228 366,0 тис. укр. крб.; пунктом 5
договору визначено, що договір оренди
цілісного майнового комплексу № 118 від
02.02.1993 року втрачає чинність в частині
оренди майна.

Згідно з актом № 184-В прийому-передачі
цілісного майнового комплексу (без
приміщення), який знаходився в оренді
організації орендарів готелю
"Травневий", складеним 15.11.1994 року, Фонд
міського майна м. Харкова (продавець)
передав, а організація орендарів
готелю "Травневий" (покупець) прийняла
проданий 13 вересня 1994 року шляхом
викупу цілісний майновий комплекс (без
приміщення) готелю "Травневий" за
адресою: м. Харків, вул. Свердлова, 52 за
договором купівлі-продажу від 13.09.1994
року, нотаріально посвідченим в другій
Харківській державній нотаріальній
конторі, реєстраційний № 4-5327.

Свідоцтвом № 184-В про право власності
на цілісний майновий комплекс (без
приміщення) готелю "Травневий" за
адресою: м. Харків, вул. Свердлова, 52
виданим Фондом міського майна
Харківської міської ради народних
депутатів та внесеним до реєстраційної
книги за № 184-В від 15.11.1994 року
підтверджується, що організація
орендарів готелю "Травневий" є
власником цілісного майнового
комплексу (без приміщення) готелю
"Травневий", усього обладнання та майна,
зазначеного у договорі
купівлі-продажу.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 04.03.2009 року,
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.05.2009 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 14.10.2009 року у справі № 35/400-08
визнано право комунальної власності
територіальної громади м. Харкова в
особі Харківської міської ради на
нежитлові приміщення літ "Р-3" підвал №
184-201, перший поверх № 202-280, другий
поверх № 281-347, третій поверх № 348 -356
площею 3 133,8 кв. м., які розташовані в
будівлі № 52 по вул. Полтавський шлях в
м. Харкові; право власності
територіальної громади м. Харкова в
особі Харківської міської ради на
нежитлові приміщення літ "Р-3" підвал №
184-201, перший поверх № 202-280, другий
поверх № 281-347, третій поверх № 348 -356
площею 3 133,8 кв. м., які розташовані в
будівлі № 52 по вул. Полтавський шлях в
м. Харкові, підтверджено витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 24026843 від 02.10.2009; вказаним
рішенням встановлено, що договір
оренди № 118 від 02.02.1993 року зберігав
свою чинність в частині оренди
приміщень до 03.02.1996 року.

Разом з тим місцевий господарський суд
дослідив, що рішенням Харківського
облвиконкому від 30.04.1980 року № 334
затверджено список пам'яток
архітектури, до якого включено будівлю
за адресою: м. Харків, вул. Свердлова, 52,
як пам'ятку архітектури місцевого
значення. Розпорядженням Представника
Президента України від 18.08.1992 року "Про
передачу на баланс управління
архітектури Харківської обласної
державної адміністрації пам'яток
архітектури" на баланс управління
передані пам'ятки архітектури з
територією, що їм належить згідно з
додатком, в якому зазначено будівля
"Мебліровані кімнати" по вул. Свердлова,
52 в м. Харкові. На цю будівлю КП "ХМБТІ"
було видано реєстраційне посвідчення
від 10.11.1992 року, згідно з яким будинок в
цілому, розташований за адресою: м.
Харків, вул. Свердлова, 52, є пам'яткою
архітектури, має охоронний номер 377,
зареєстрований за Головним
управлінням архітектури та
містобудування на підставі
розпорядження Представника Президента
України № 293 від 18.08.1992 року та внесений
в книгу нежитлового фонду. 09 серпня 1996
року Управлінням містобудування та
архітектури облдержадміністрації та
відповідачем був укладений
охоронно-орендний договір № 70 на
використання нерухомої пам'ятки
історії та культури, відповідно до умов
якого Управління здало, а відповідач
прийняв в орендне користування будинок
"Мебльовані кімнати", охор. № 377, для
використання під готель із строком
оренди з 09.08.1996р. по 01.01.2020 р.

За розпорядженням Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради від 30.04.2010 року № 479
нежитлову будівлю - пам'ятку
архітектури № 377 по вул. Полтавський
шлях, 52, літ. "Р-3" за актом
приймання-передачі прийнято від
Управління містобудування та
архітектури Харківської обласної
державної адміністрації та
відображено на обліку Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради, що є виконавчим органом
Харківської міської ради за Положенням
"Про Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради", затвердженим рішенням І
сесії Харківської міської ради від
24.11.2010 року № 07/10, та здійснює у
встановленому порядку передачу
об'єктів комунальної власності в
оренду; Управління є правонаступником
Фонду міського майна Харківської
міської ради народних депутатів,
Представництва Фонду державного майна
України в місті Харкові, Фонду
комунального майна Харківської
міської ради, Управління комунального
майна та приватизації Головного
управління економіки та комунального
майна Харківської міської ради.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.11.2012 року у справі №
5023/1290/12 скасовано рішення та постанову
господарських судів попередніх
інстанцій та відмовлено у задоволенні
позовних вимог Харківської міської
ради до Акціонерного товариства
"Готельний комплекс "Славія" про
визнання недійсним охоронно-орендного
договору № 70, укладеного 09 серпня 1996
року Управлінням містобудування та
архітектури облдержадміністрації та
Акціонерним товариством "Готельний
комплекс "Славія" з мотивів його
невідповідності положенням Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", позаяк зазначений
договір укладено в порядку,
передбаченому чинним на той час
Законом України "Про охорону та
використання пам'яток історії та
культури", що є спеціальним законом у
відповідних правовідносинах, та
відповідно до типової форми,
встановленої законодавством.

Відтак, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, місцевий господарський
суд дійшов висновку про перебування
відповідача у спірному приміщенні за
законних підстав.

Переглядаючи справу в повному обсязі
за приписами статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, суд
апеляційної інстанції, натомість,
вказав, що висновки місцевого
господарського суду про припинення
договору оренди № 118 від 02.02.1993 року з
03.02.1996 року та про законність
укладеного охоронно-орендного
договору не ґрунтуються на належних
документальних доказах.

Натомість, за абзацом 8 додаткової
угоди від 29.06.1994 року до договору оренди
цілісного майнового комплексу № 118 від
02.02.1993 року в частині приміщень підвалу
184-201, першого поверху № 202-280, другого
поверху № 281-347, третього поверху № 348-356
площею 3133,8 кв.м., що розташовані в
будівлі літ. "Р-3" по вул. Свердлова, 52,
договір оренди № 118 від 02.02.1993 року
залишається чинним на невизначений
строк; відповідні обставини вбачаються
зі змісту рішення Господарського суду
Харківської області від 12.02.2013 року по
справі № 922/261/13-г за позовом
Харківської міської ради до АТ
"Готельний комплекс "Славія" про
визнання недійсним охоронно-орендного
договору № 70 від 09.08.1996 року, яким
визнано недійсним охоронно-орендний
договір № 70 від 09.08.1996 року (залишено
без змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
09.04.2013 року), та рішення Господарського
суду Харківської області від 17.06.2013
року по справі № 922/1854/13 за позовом
Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради до АТ "Готельний комплекс
"Славія" про розірвання договору № 118
від 02.02.1993 року, яким розірвано договір
оренди № 118 від 02.02.1993 року, укладений
між Управлінням комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради та АТ "Готельний комплекс
"Славія" нежитлових приміщень підвалу
№ 184-201 першого поверху № 202-280, другого
поверху № 281-347, третього поверху № 348-356
площею 3133,8 кв.м., які розташовані в
будівлі літ. "Р-3" по вул. Полтавський
шлях, 52; зобов'язано АТ "Готельний
комплекс "Славія" підписати з
Управлінням комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради акт приймання-передачі
нежитлових приміщень підвалу № 184-201
першого поверху № 202-280, другого поверху
№ 281-347, третього поверху № 348-356 площею
3133,8 кв.м., які розташовані в будівлі по
вул. Полтавський шлях, 52 (залишено без
змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
12.09.2013р.).

Відповідно до частини 1 статті 15
Цивільного кодексу України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання, в тому числі за
частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу
України шляхом звернення за судовим
захистом свого особистого немайнового
або майнового права або інтересу у
спосіб, визначений договором або
законом. В даному позові позивач
звернувся з вимогою про захист права
власності шляхом виселення
відповідача та повернення зайнятих ним
приміщень. Держава забезпечує рівний
захист всіх суб'єктів права власності;
так, за статтею 387 Цивільного кодексу
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним, а за статтею 391
Цивільного кодексу України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном. Підставою звернення з
відповідними позовами є порушення прав
позивача незаконними (без відповідної
правової підстави) діями порушника;
ознака протиправності притаманна
такій поведінці особи, що порушує
припис закону чи іншого нормативного
акта, або полягає у невиконанні чи
неналежному виконанні зобов'язання.

Дослідивши обставини справи, суд
апеляційної інстанції визначив зміст
як майнових прав позивача щодо
спірного об'єкта, так і наявність чи
відсутність майнових прав відповідача
щодо спірного об'єкта, їх зміст, як
підставу для встановлення ознак
протиправності у його діях.

Судова колегія зазначає, що доводами
касаційної скарги жодним чином не
спростовано обставини, на які
посилається суд апеляційної інстанції,
як на підставу для задоволення
позовних вимог. Також, розглянувши
доводи касаційної скарги в частині
порушення процесуальних прав
відповідача судом апеляційної
інстанції, судова колегія відзначає, що
за змістом матеріалів апеляційного
провадження не вбачається будь-яких
обставин, що перешкоджали б
відповідачу, ознайомленому зі змістом
та доводами апеляційної скарги, надати
необхідні докази у їх спростування
протягом тривалого проміжку часу (з
січня по жовтень 2013 року); відповідач
мав час та можливість для реалізації
ним процесуальних прав, завчасно був
повідомлений про дату та місце
судового засідання; при цьому судова
колегія враховує, що відповідач є
стороною спірних договорів, а, відтак,
міг і був зобов'язаний виконати приписи
частини 3 статті 22 Господарського
процесуального кодексу України щодо
вжиття стороною заходів до всебічного,
повного та об'єктивного дослідження
обставин справи, надавши, зокрема,
власні примірники вказаних договорів
(доводів з мотивуванням причин їх
відсутності у відповідача не наведено).

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин; обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, підстав для
скасування судових рішень з мотивів,
наведених у касаційній скарзі, не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтями 11111, 11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного
товариства "Готельний комплекс "Славія"
залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013 року у
справі № 5023/3109/12(5023/6567/11) Господарського
суду Харківської області залишити без
змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л. Рогач