м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/12428/13 27.01.14

За заявою Державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності

«Укрінтеренерго»

про розстрочку виконання
рішення господарського суду м. Києва

№ 910/12428/13 від 02.09.13 р. на 36
місяців.

У справі

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія

«Нафтогаз України»

до Державного підприємства
зовнішньоекономічної діяльності

«Укрінтеренерго»

про стягнення 4 640 374,94 грн.

Суддя Гавриловська І.О.

Представники сторін:

від стягувача: Кость О.Г. -
дов. № 14-326 від 16.03.12 р.

Бернацька О.В. - дов. №
14-113 від 14.05.13 р.

від боржника: Луцюк С.С. - дов.
№ 5 від 14.01.14 р.

Васильєв Д.В. - дов. № 3
від 14.01.14 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.10.12 року Державне підприємство
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго» звернулося до
господарського суду м. Києва із заявою
про розстрочку виконання рішення
господарського суду м. Києва № 910/12428/13
від 02.09.13 р. строком на 36 місяців.

Ухвалою суду від 10.01.14 р. розгляд заяви
про розстрочку було призначено на 20.01.14
р.; зобов'язано позивача (стягувача)
надати суду письмові пояснення з
приводу заяви відповідача (боржника)
про розстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
02.09.13 р. у справі № 910/12428/13; зобов'язано
відповідача (боржника) надати баланс за
2013 рік, звіт про фінансові результати
за 2013 рік, а також виписки з банківських
рахунків про рух грошових коштів за
період з липня 2013 р. до січня 2014 р.

Представник стягувача в судовому
засіданні 20.01.14 р. надав суду письмові
заперечення на заяву про розстрочку
виконання рішення у даній справі, які
залучено до матеріалів справи.

Представник боржника в судовому
засіданні 20.01.14 р. заявив усне
клопотання про відкладення розгляду
заяви про розстрочку виконання рішення
у справі № 910/12428/13 для надання
можливості йому виконати вимоги ухвали
суду від 10.01.14 р.

Представник стягувача заперечив проти
даного клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи та
розглянувши клопотання боржника,
задовольнив його, у зв'язку з чим
оголосив перерву в судовому засіданні
20.01.14 р. до 27.01.14 р. об 11:20 год.

24.01.14 р. через службу діловодства
господарського суду від боржника
надійшли додаткові письмові пояснення
з доказами, які залучено до матеріалів
справи.

Представник боржника в судовому
засіданні 27.01.14 р. підтримав заяву про
розстрочку виконання рішення у справі
№ 910/12428/13 та просив її задовольнити.

Представник стягувача в судовому
засіданні 27.01.14 р. заперечив проти
доводів боржника та просив відмовити у
задоволенні заяви боржника про
розстрочку виконання рішення у даній
справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.
Києва від 02.09.2013 р. позовні вимоги ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» задоволено
повністю: стягнено з Державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» 4 113 282,76
грн. основного боргу, 10 936,53 грн.
інфляційних нарахувань, 38 037,64 грн.
трьох відсотків річних, 190 188,21 грн. пені
та 68 820,00 грн. витрат на сплату судового
збору.

На виконання зазначеного рішення
господарським судом м. Києва було
видано наказ від 23.09.2013 р.

12.10.12 року Державне підприємство
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго» звернулося до
господарського суду м. Києва із заявою
про розстрочку виконання рішення
господарського суду м. Києва № 910/12428/13
від 02.09.13 р. строком на 36 місяців.

Обґрунтовуючи заяву, відповідач
(боржник) зазначив наступне.

Обставинами, які ускладнюють
повне та вчасне виконання рішення суду
Державним підприємством
зовнішньоекономічної діяльності
«Укрінтеренерго» є:

- тяжке фінансове становище
підприємства, зокрема, за результатами
діяльності за 2012 р. підприємством
отримано чистий збиток в сумі 29 505 тис.
грн., а за три квартали 2013 р. - 2 028 тис.
грн., у зв'язку з чим підприємство
перебуває в стані постійного дефіциту
обігових коштів;

- необхідність виконання частини
зобов'язань держави за Меморандумом
про порозуміння між Кабінетом
Міністрів України та ВАТ «Лукойл» щодо
діяльності український підприємств
групи «Лукойл» від 18.04.13 р.;

- необхідність забезпечення
безперебійної роботи Виробничої філії
ДПЗД «Укрінтеренерго» Калуська ТЕЦ з
виробництва теплової енергії для
потреб споживачів міста Калуш
Івано-Франківської області: населення,
бюджетних установ та інших установ
міста - в період опалювального сезону
2013 - 2014 р.р.

Незадовільне фінансове становище
підприємства обумовлене тим, що одним
із видів діяльності державного
підприємства є виробництво теплової
енергії. Заборгованість відповідача
перед позивачем утворилася в
результаті здійснення відповідачем
господарської діяльності в сфері
теплопостачання за таким порядком: ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» постачає ДПЗД
«Укрінтерненрго» природний газ, який
використовується Виробничою філією
ДПЗД «Укрінтеренерго» «Калуська ТЕЦ»
для виробництва теплової енергії. При
цьому, ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснює
продаж теплової енергії єдиному
надавачу житлово-комунальних послуг м.
Калуша Івано-Франківської області -
Комунальному підприємству
«Водотеплосервіс» для забезпечення
теплом населення та бюджетних установ
міста.

Нездійснення своєчасних розрахунків
за постійне накопичення дебіторської
заборгованості КП «Водотеплосервіс»
перед ДПЗД «Укрінтеренерго», яка
станом на 21.10.13 р. за спожиту теплову
енергію становить 112 778 284,87 грн.,
призвело до критичного погіршення
платоспроможності відповідача та до
існування невиконаних зобов'язань
перед позивачем.

Також, заявник просить суд взяти до
уваги визнаний у державі факт
взаємопов'язаності платіжного балансу
в сфері теплопостачання та відсутності
постійного правового механізму з
компенсації витрат з різниці в тарифах
на теплову енергію і отримання від
держави субвенцій для розрахунків
перед теплопостачальними
організаціями та перед ПАТ «НАК
«Нафтогаз України», що об'єктивно
ускладнює проведення
взаєморозрахунків між відповідачем та
позивачем.

Крім того, фінансове становище
підприємства відповідача
ускладнюється існуванням
кредиторської заборгованості ДПЗД
«Укрінтеренерго» перед ДП
«Енергоринок» в сумі 10 020 837,00 грн., яку
підприємство повинне постійно
погашати; несплаченою іншою
заборгованістю відповідача перед ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» на загальну
суму 30 124 493,95 грн., у зв'язку з чим
відсутня можливість виконання в
повному обсязі усіх зобов'язань перед
кредиторами.

Стосовно необхідності виконання ДПЗД
«Укрінтеренерго» зобов'язань за
Меморандумом про порозуміння між
Кабінетом Міністрів України та ВАТ
«Лукойл» щодо діяльності українських
підприємств групи «Лукойл» від 18.04.13 р.,
як виключної обставини, що ускладнює
вчасне та повне виконання судового
рішення, заявник зазначив наступне.

За дорученням Міністра енергетики та
вугільної промисловості України
Е.Ставицького від 23.04.13 р. до вх. № 10/1609,
на виконання доручення
Прем'єр-міністра України М.Азарова від
23.04.13 р. № 10/1609 ДПЗД «Укрінтеренерго»
зобов'язане забезпечувати постачання
підприємству групи «Лукойл» - ТОВ
«Карпатнафтохім», теплової енергії.

Процес виробництва, що здійснюється
ТОВ «Карпатнафтохім», нерозривно
пов'язаний з постачанням на це
підприємство теплової енергії з бокук
ВФ ДПЗД «Укрінтеренерго» «Калуська
ТЕЦ». Наразі відповідач є єдиним
можливим постачальником теплової
енергії у вигляді пари на виробництво
ТОВ «Карпатнафтохім».

Листами від 09.10.13 р. № 822-К та від 08.10.13 р.
№ 123 ТОВ «Карпатнафтохім» та ПАТ
«Лукор» звернулися до ДПЗД
«Укрінтеренерго» з вимогами
повідомити про готовність подати пару
з 16.10.13 р. та направили планові обсяги
споживання теплової енергії на період
з жовтня 20013 р. до грудня 2013 р.

Для виконання своїх зобов'язань за
договорами, укладеними на підставі
зазначеного меморандуму, відповідачу
необхідні обігові кошти для закупівлі
паливних матеріалів, в тому числі
природного газу, на яких працює ВФ
«ДПЗД «Укрінтеренерго» «Калуська ТЕЦ».

Таким чином, надання судом розстрочки
виконання рішення у справі № 910/12428/13
дозволить ДПЗД «Укінтеренерго»
здійснювати поступову оплату на
користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та
не допустити невиконання положень
Меморандуму від 18.04.13 р. і зриву
поставок теплової енергії на
підприємства групи «Лукойл».

Також заявник просив врахувати те, що
існуванню заборгованості та
збільшенню розміру штрафних санкцій
сприяла бездіяльність самого позивача,
оскільки в матеріалах справи містяться
документи, які доводять, що ДПЗД
«Укрінтеренерго» неодноразово
зверталось до ДК «Газ України» НАК
«Нафтогаз України» та ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» з пропозиціями щодо
механізмів погашення заборгованості
перед позивачем за рахунок коштів,
переплачених відповідачем на користь
ДК «Газ України» НАК «Гафтогаз
України» у розмірі 22 110 190,70 грн.

Не здійснивши розрахунків і заліків,
запропонованих відповідачем, ДК «Газ
України» НАК «Нафтогаз України» в
жовтня 2012 р. в односторонньому порядку
зарахувало частину переплати
відповідача в сумі 10 583 366,78 грн. в
рахунок погашення заборгованості за
комунальний природний газ, що, в свою
чергу, позбавило відповідача
можливості проведення
взаєморозрахунків за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, кошти на які вже
фактично були виділені з бюджету
Івано-Франківської області.

Крім того, заявник зазначив, що
ненадання ДПЗД «Укрінтеренерго»
розстрочки виконання рішення суду у
даній справі призведе до повного
вилучення обігових коштів відповідача
та неможливості оплати відповідачем
позивачу обсягів газу для здійснення
поточного виробництва теплової
енергії в соціальних цілях в умовах
опалювального періоду.

Враховуючи, що згідно з повідомленням
Івано-Франківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
14.09.12 р. № 01-34/1161 ДПЗД «Укрінтеренерго» є
єдиним суб'єктом господарювання на
ринку надання послуг з постачання
теплової енергії (водяної пари і
гарячої води для надання послуг з
централізованого теплопостачання для
населення, бюджетних установ, а також
інших суб'єктів господарювання) для КП
«Водотеплосервіс», припинення
поставок теплоносія призведе до
залишення більшої частини населення та
бюджетних установ міста Калуш, серед
яких лікарні, дитячі садки, школи, без
тепла, що спричинить значні негативні
соціальні наслідки в регіоні в умовах
зимово-весняного періоду.

Відповідно до частини 1 та 3 статті
121 Господарського процесуального
кодексу України, при наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
за поданням прокурора чи його
заступника або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
чи його заступника і у виняткових
випадках, залежно від обставин справи,
може відстрочити або розстрочити
виконання рішення, ухвали, постанови,
змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з постановою Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.12 р. «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»,
господарський суд на підставі статті 121
ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання. Також не обмежується право
заявника на повторне звернення з
відповідною заявою, якщо вона вже
розглядалася судом.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК України, ця стаття не
вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Суд, оцінивши всі надані сторонами
докази та пояснення в їх сукупності, у
задоволенні заяви відповідача
відмовляє, виходячи з наступного.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Стягувач у письмових запереченнях на
заяву про розстрочку виконання
судового рішення просив суд відмовити
у повному обсязі в задоволенні даної
заяви, посилаючись на наступне.

Сума у розмірі 239 162,38 грн., що стягується
за рішенням суду є штрафними та
фінансовими санкціями, які були
нараховані стягувачем у зв'язку з
неналежним та недобросовісним
виконанням боржником своїх договірних
зобов'язань, які полягають у невчасних
та неповних розрахунках ДПЗД
«Укрінтеренерго» за отриманий від ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» природний газ
за договором купівлі-продажу
природного газу № 44/1-48-БО від 05.07.12 р. за
період з жовтня до грудня 2012 р. на суму 4
113 282,76 грн.

Стягувач зазначив, що наразі жодних
повідомлень від боржника про наявність
об'єктивних підстав, що унеможливлюють
вчасне і належне виконання ним
договірних зобов'язань на адресу ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» не надходило.

Таким чином, заборгованість за
вищевказаним договором виникла з вини
саме ДПЗД «Укрінтеренерго», оскільки
дане підприємство зобов'язане було
вжити всіх можливих заходів для
належного та вчасного виконання своїх
договірних зобов'язань в порядку ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України.

Крім того, стягувач зауважив, що свою
господарську діяльність лише за перше
півріччя 2013 р. він завершив з чистим
збитком у розмірі 10 561 296 тис. грн.., що
підтверджується звітом про фінансові
результати. При цьому, чистий прибуток
підприємства склав 0,00 тис. грн.

Враховуючи тяжкий фінансовий стан
позивача, а також інфляційні процеси,
що наразі відбуваються в державі,
стягувач вважає за неможливе і
недоцільне задоволення заяви боржника
про розстрочку виконання рішення у
справі № 910/12428/13.

Також ПАТ «НАК «Нафтогаз України»
зазначило, що у нього відсутні
відомості, які підтверджували б наявну
загрозу банкрутства боржника,
відсутність у нього коштів на
банківських рахунках і майна, на яке
можливо звернути стягнення. Жодних
належним чином підтверджених фактів
настання стихійного лиха або інших
надзвичайних подій від боржника
стягувачу не надходило, що свідчить про
відсутність будь-яких підстав, які
могли б ускладнити або унеможливити
виконання судового рішення.

Стягувач пояснив, що ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» як суб'єкт господарювання
державного сектору економіки, яке
забезпечує галузі національної
економіки і населення природним газом,
має стратегічне значення для безпеки
та економіки держави.

Відповідно до Статуту ПАТ «НАК
«Нафтогаз України», реалізація
імпортного газу суб'єктам
господарювання є одним з основних
видів діяльності стягувача.

За договором купівлі-продажу
природного газу № 44/1-48-БО від 05.07.12 р.
постачався імпортований природній газ,
закуплений стягувачем за
зовнішньоекономічними контрактами,
умовами яких встановлені чіткі строки
розрахунків за поставлений газ, а також
жорсткі санкції за порушення цих
строків, аж до припинення постачання
природного газу на територію України,
у зв'язку з чим ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» розраховує нате, що вчасне
виконання контрагентами своїх
зобов'язань перед ним, в тому числі за
судовими рішеннями, мінімалізує ризик
невчасних розрахунків ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» за поставлений за
зовнішньоекономічними контрактами
імпортований природний газ, зменшить
можливі фінансові втрати стягувача та
позбавить необхідності залучати
комерційні кредити для розрахунків з
постачальниками імпортованого
природного газу.

Крім того, наслідком невчасних та
неповних розрахунків контрагентів ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» за надані ним
послуги стало залучення ним
довгострокових кредитів, обтяження за
якими станом на перше півріччя 2013 р.
становлять 20 186 266,00 тис. грн.., що
підтверджується консолідованим
балансом підприємства станом на 30.06.13 р.
Загальна сума за довгостроковими
зобов'язаннями і забезпечення
діяльності ПАТ «НАК «Нафтогаз України»
становить 38 409 162,00 тис. грн.

Боржник у додаткових письмових
поясненнях заперечив доводи ПАТ «НАК
«Нафтогаз України», пояснивши, що
ступінь вини ДПЗД «Укрінтеренерго» при
розгляді справи № 910/12428/13 та винесенні
рішення у ній не була встановлена; що
порушення строків розрахунків з ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» сталося з
об'єктивних причини, вплинути або
запобігти на які боржник не мав ніякої
можливості; що в листах на адресу
стягувача ним було повідомлено про
об'єктивні обставини, які
унеможливлюють вчасне і належне
виконання договірних зобов'язань та
було зазначено джерела, з яких
планується здійснення погашення
заборгованості; що незважаючи на
вірогідну збитковість діяльності, ПАТ
«НАК «Нафтогаз України» є
господарським товариством, що має
стратегічне значення для економіки та
безпеки держави, у зв'язку з чим його
фінансовий стан постійно
контролюється вищими органами
державної влади, держава створює всі
умови для забезпечення стабільного
фінансово-економічного становища
компанії, в тому числі і умови для
залучення різноманітних фінансових
інструментів.

Господарський суд не приймає зазначені
доводи ДПЗД «Укрінтеренерго», оскільки
матеріалами справи № 910/12428/13
підтверджується простроченні
виконання боржником зобов'язань за
договором купівлі-продажу природного
газу № 44/1-48-БО від 05.07.12 р. станом на 22.04.13
р. При цьому, боржник не надав суду
жодних обґрунтованих заперечень,
контррозрахунку та належних доказів на
спростування обставин, викладених у
позовній заяві. Також суд зазначає, що
ДПЗД «Укрінтеренерго» не надало суду
доказів направлення (чеків,
повідомлень, описів вкладень тощо з
відмітками відділення поштового
зв'язку) ПАТ «НАК «Нафтогаз України»
листів, на які посилається, та належних
доказів у підтвердження посилань щодо
підтримки з боку держави ПАТ «НАК
«Нафтогаз України».

Представник стягувача в судовому
засіданні 27.01.14 р. пояснив суду, що у
відповідності до п. 1.2. договору
купівлі-продажу природного газу №
44/1-48-БО від 05.07.12 р., газ, що продається за
цим договором, використовується
покупцем виключно для виробництва
теплової енергії, яка споживається
бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами.
За жовтень-грудень 2012 р. ДПЗД
«Укрінтеренерго» було прийнято
природного газу на суму 4 546 824,21 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі природного газу від
10.11.12 р., 30.11,12 р. та 31.12.12 р. Однак оплачено
було тільки 433 541,45 грн., що становить 10 %
вартості отриманого природного газу.

При цьому, ПАТ «НАК «Нафтогаз України»
зауважило, що йому відомо, що споживачі
теплової енергії розрахувалися с ДПЗД
«Укрінтернерго» на 80-90 % за отриману
теплову енергію за спірний період.
Однак дані кошти не були спрямовані на
погашення заборгованості за договором
купівлі-продажу природного газу №
44/1-48-БО від 05.07.12 р. в повному обсязі.

ДПЗД «Укрінтеренерго» на спростування
зазначених стягувачем обставин жодних
заперечень, обґрунтованих доводів та
належних доказів суду не надало.

Стосовно посилань боржника на те, що
розстрочка виконання рішення у даній
справі надасть можливість виконання
ним частини зобов'язань держави за
Меморандумом про порозуміння між
Кабінетом Міністрів України та ВАТ
«Лукойл» щодо діяльності українських
підприємств групи «Лукойл» від 18.04.13 р.,
то господарський суд їх не приймає,
оскільки вони не доводять прямого чи
опосередкованого зв'язку між цими
зобов'язаннями боржника та можливості
виконати зобов'язання за договором
купівлі-продажу природного газу №
44/1-48-БО від 05.07.12 р. перед ПАТ «НАК
«Нафтогаз України».

З наданих боржником банківських
виписок вбачається, що ДПЗД
«Укрінтеренерго» здійснювало у 2013 р.
перерахування грошових коштів у
розмірі 170 000,00 грн. на поточний рахунок
в іншій банківській установі,
сплачувало відсотки за зняття готівки
в іноземній валюті, поповнювало
платіжну корпоративну картку тощо, а не
спрямовувало ці кошти на погашення
заборгованості за рішенням суду у
даній справі. При цьому, боржником було
надано суду єдиний доказ спрямування
коштів на погашення заборгованості
перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за
рішенням суду у справі № 910/12428/13
платіжне доручення № 7 від 23.01.14 р. на
суму 90 000,00 грн., яке було оплачене після
звернення до суду із заявою про
розстрочку виконання рішення у даній
справі 08.01.14 р. (направлена до суду
засобами поштового зв'язку 30.12.13 р.).

Крім того, суд виходить з того, що
позивач (стягувач) також перебуває у
скрутному фінансовому стані і
невиконання відповідачем судового
рішення у даній справі протягом
тривалого строку призводить до
додаткових збитків позивача. Зокрема,
судом встановлено, що за період з
вересня 2013 року, коли було прийнято
рішення господарським судом міста
Києва у даній справі, до часу вирішення
заяви відповідача (боржника) про
розстрочку виконання цього рішення,
зростання рівня інфляції в Україні
склало 101,10 %, що знецінило суму боргу
відповідача перед позивачем станом на
січень 2014 р. на 45 246,11 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
оскільки відповідачем (боржником) не
було надано жодного доказу на
підтвердження існування виняткових
обставин, які ускладнюють або
унеможливлюють виконання судового
рішення, не доведено та належним чином
не обґрунтовано неможливість
спрямувати грошові кошти на погашення
заборгованості перед позивачем
(стягувачем), то господарський суд
міста Києва у задоволенні заяви
боржника про розстрочку виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 02.09.13 р. у справі № 910/12428/13 на 36
місяців відмовляє.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви Державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності «Укрінтеренерго» про
розстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
02.09.13 р. у справі № 910/12428/13 на 36 місяців
відмовити.

СуддяГавриловська І.О.