ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 січня 2014 року Справа № 10/5009/7793/11 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.суддівГоголь Т.Г., Швеця
В.О.розглянувши матеріали касаційної
скаргиБудівельно-гаражного
кооперативу "Припять"на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 03.12.13у справі№
10/5009/7793/11 господарського суду
Запорізької областіза
позовомПрокурора Хортицького району
міста Запоріжжя в інтересах держави в
особі Запорізької міської
радидоБудівельно-гаражного
кооперативу "Припять"треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
стороні відповідачаТімченко М.В., Груба
В.В., Чабанов В.О., Поплавський М.А.,
Волошин В.М., Меркулов М.П., Шелудченко
Ю.А., Нижняк Ю.В. прозвільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки

Касаційна скарга Будівельно-гаражного
кооперативу "Припять", яка отримана
судом 23.01.14, на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
03.12.13, не відповідає вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
111 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга за
змістом повинна містити вимоги особи,
що подала скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Тобто, має чітко
викладатися зміст порушення із
зазначенням порушених норм права,
конкретних їх пунктів та статей.

Крім того, згідно з положеннями частини
2 статті 1115 та частин 1, 2 статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція на
підставі вже встановлених судом
фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення у рішенні або постанові
господарського суду. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у судових актах
господарських судів чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти їх. Між
тим, доводи касаційної скарги
ґрунтуються на твердженнях скаржника
про невірну оцінку доказів у справі та
невірно встановлені обставини справи.
Скаржник в касаційній скарзі,
посилаючись на незаконність постанови
Донецького апеляційного
господарського суду, не зазначає які
саме норми матеріального чи
процесуального права були порушені та
неправильно застосовані судом; в чому
саме полягає таке порушення або
неправильне застосування і яким чином
воно вплинуло на прийняття
оскаржуваної постанови.

Наведене узгоджується з позицією,
викладеною у Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.11 №
11 "Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ1
Господарського процесуального
кодексу".

Разом з тим, судова колегія зазначає, що
за приписами частини 3 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України, після усунення обставин,
наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, сторона має право
повторно подати касаційну скаргу з
додержанням стислих строків для
виправлення, з врахуванням вимог
статей 53, 110 зазначеного Кодексу.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 6
частини 1 статті 1113, статтями 1115, 1117
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Будівельно-гаражного
кооперативу "Припять" на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 03.12.13 у справі
№ 10/5009/7793/11 повернути скаржникові без
розгляду.

Матеріали справи № 10/5009/7793/11 скерувати
до господарського суду Запорізької
області.

Головуючий суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т. Гоголь

В. Швець