Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" лютого 2014 р.
Справа № 906/1876/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Боголюб А.В. довіреність
від 17.07.13р.

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства
"Бердичівтеплоенерго" (м. Бердичів
Житомирської області)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м.
Бердичів Житомирської області)

про стягнення 17434,38 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 8717,19грн. заборгованості за
отримані послуги з централізованого
опалення та пені у розмірі 8717,19 грн.,
нарахованої відповідно до ст. 1 Закону
України "Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання при будинкових територій".

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно договору про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води № 393/Ю від
15.10.2011 року, КП "Бердичівтеплоенерго"
надавало послуги з централізованого
опалення фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2. В період з 01.11.2011р. по 11.12.2013р.
відповідач не виконував взяті на себе
зобов'язання, що призвело до виникнення
заборгованості.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач вимоги ухвал суду від 19.12.13
та від 28.01.14р.не виконав, в судове
засідання свого представника не
направив.

Ухвала господарського суду від 28.01.14р.,
яка направлялась відповідачу за
адресою вказаною позивачем у позовній
заяві (АДРЕСА_1) повернулася з відміткою
відділу поштового зв'язку "адресат не
проживає".

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи юридична
адреса ФОП ОСОБА_2 відповідає вказаній
у позовній заяві (а.с. 13).

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція
надсилалася відповідачу за його
юридичною адресою, суд вважає, що
останній був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Крім того, строк розгляду спору,
передбачений ч.1 ст. 69 ГПК України, по
даній справі закінчується 18.02.2014р., а
для належного повідомлення сторін, з
урахуванням часу виготовлення ухвали
та поштового обігу, вказаного строку не
достатньо.

За таких обставин, господарський суд
вважає за необхідне та можливе
прийняти рішення у справі за
відсутності відповідача, за наявними в
матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши наявні у
справі докази у сукупності та давши їм
відповідну правову оцінку,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.2011р. між Комунальним підприємством
"Бердичівтеплоенерго" та фізичною
особою-підприємцем було укладено
договір №393/Ю про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, за умовами
якого теплопостачальне підприємство
зобов'язалося своєчасно надавати
споживачеві відповідної якості
послуги з централізованого опалення ї
та постачання гарячої води, а споживач
зобов'язався своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.(а.с.8-12).

Відповідно до вказаного договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць. У разі застосування щомісячної
системи оплати послуг платежі
вносяться не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим (пункт 5.1
договору).

За несвоєчасне внесення плати із
споживача стягується пеня в розмірі 1,0%
(пункт 5.5 договору).

На виконання умов договору, позивачем
були надані відповідачу послуги з
центрального опалення та постачання
гарячої води в приміщення за адресою
АДРЕСА_2, магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Однак, відповідачем за отримані
послуги розрахунок належним чином
проведений не був.

Згідно розрахунку позивача борг
відповідача перед позивачем за надані
послуги становить 8717,19 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч.1 ст.173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст.530 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача суми основного боргу в
розмірі 8717,19 грн. є правомірними та
підлягають задоволенню.

Частина 1 ст.546 ЦК України передбачає, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно приписів ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.3
ст.549 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.230 ГК України пеня є
одними з видів штрафних санкцій, яка
визнається як господарська санкція у
вигляді грошової суми, котру учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій» № 686-ХІV від
20.05.99р. встановлено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору, для провадження
цієї діяльності за несвоєчасні
розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню в розмірі
одного відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
якщо інший розмір пені не встановлено
угодою сторін, але не більше 100
відсотків загальної суми боргу.

Судом встановлено, що договором №393/Ю
від 15.10.2011р., укладеним між сторонами,
визначено, що за несвоєчасне внесення
плати зі споживача стягується пеня у
розмірі, встановленому Законом України
«Про відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій», тобто в
розмірі одного відсотка від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення, якщо інший розмір пені не
встановлено угодою сторін, але не
більше 100 відсотків загальної суми
боргу.

Як вбачається з розрахунку пені
позивачем нараховано пеню за період з
01.11.2011р. по 11.12.2013р. в сумі 8717,19 грн.

Розрахунок обґрунтований, відповідає
чинному законодавству та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів сплати боргу суду
не надав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
задоволенню - з відповідача стягується
на користь позивача 8717,19 грн.
заборгованості за договором № 393/Ю від
15.10.11р. та 8717,19 грн. пені.

Судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Бердичівтеплоенерго" (13312, Житомирська
область, м. Бердичів, вул. Шевченка, 23,
ідент. код 32794899): 8717,19 грн.
заборгованості за договором № 393/Ю від
15.10.11р.; 8717,19 грн. пені; 1720,50 грн. судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.02.14

Суддя
Маріщенко Л.О.

друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.).