ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Справа № 910/13753/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Гольцової Л.А.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві касаційну
скаргу Приватного підприємства
"Шинник+" на постанову Київського
апеляційного господарського суду від 16
грудня 2013 року у справі
№ 910/13753/13 Господарського суду міста
Києва за позовом Приватного
підприємства "Шинник+", Київська
область, до Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк", м. Київ, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Симетрія", м. Запоріжжя, про припинення
зобов'язань за договором поруки та
розірвання договору поруки,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Лашко І.І. (дов. № 230 від
10.07.13);

третьої особи - не з'явився,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року позивач ПП "Шинник+"
пред'явив у господарському суді позов
до відповідача ПАТ "Родовід Банк" про
припинення зобов'язань за договором
поруки та розірвання договору поруки.

Вказував, що 27.09.07 між ВАТ "Родовід Банк"
(правонаступником якого є відповідач,
кредитором) та ТОВ "Компанія "Симетрія"
(позичальником) був укладений
кредитний договір № 79.1/30-КЛТ-07, згідно
якого кредитор зобов'язався надати
позичальнику кредит в сумі 4 400 000 грн. з
відсотковою ставкою за користування
кредитом у розмірі 19 % річних та з
кінцевою датою повернення кредиту, в
редакції додаткової угоди № 3 від 26.09.08,
не пізніше 25.03.09, а позичальник -
повернути вказану суму кредиту та
відсотки за користування кредитом на
умовах, визначених договором.

Зазначав, що 26.09.08 між ним (поручителем)
та ВАТ "Родовід Банк" (кредитором) був
укладений договір поруки № 79.1/30-П.1-07,
згідно якого він поручився перед
кредитором за виконання позичальником
умов кредитного договору № 79.1/30-КЛТ-07
від 27.09.07 в сумі 2 400 000 грн.

Також вказував, що 19.03.12 рішенням
Господарського суду Київської області
№ 21/032-11 за позовом ВАТ "Родовід Банк" до
ПП "Шинник+" про стягнення коштів
постановлено стягнути з нього, як
поручителя, на користь позивача 1 964 236,69
грн. заборгованості по сплаті кредиту
та 435 763,31 грн. процентів за користування
кредитом за порушення ТОВ "Компанія
"Симетрія" умов кредитного договору №
79.1/30-КЛТ-07 від 27.09.07.

Посилаючись на пропуск ПАТ "Родовід
Банк" шестимісячного строку для
пред'явлення вимог до ПП "Шинник+", як
поручителя за кредитним договором №
79.1/30-КЛТ-07 від 27.09.07, в редакції
додаткової угоди № 3 від 26.09.08, позивач
просив визнати поруку припиненою з
підстав, що передбачені ч. 4 ст. 559 ЦК
України та на підставі ст. 206 ГК України
розірвати договір поруки №
79.1/30-П.1-07 від 26.09.08.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09 вересня 2013 року (суддя
Мудрий С.М.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16 грудня 2013
року (колегія суддів у складі:
Пономаренка Є.Ю. - головуючого,
Дідиченко М.А., Руденко М.А.), в позові
відмовлено.

Судові акти мотивовані посиланнями на
неодноразове звернення відповідачем
до позивача з вимогами про сплату боргу
та процентів за користування кредитом,
що встановлено рішенням
Господарського суду міста Києва від
26.11.12 у справі № 5011-33/15211-2012, та свідчить
про відсутність правових підстав для
припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559
ЦК України, а також на ненадання
позивачем будь-яких доказів звернення
до відповідача з пропозицією про
розірвання договору або настання
обставин, з якими норми чинного
законодавства пов'язують настання
правових підстав для розірвання
договору в судовому порядку.

У касаційній скарзі ПП "Шинник+",
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій приписів ст.ст. 188,
202, 206 ГК України та ст.ст. 16, 50, 252, 559, 598 ЦК
України, просить скасувати
постановлені у справі судові акти та
постановити нове рішення про
задоволення його вимог.

Переглянувши матеріали справи і доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
у вирішенні даного спору, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, 27.09.07 між ВАТ "Родовід Банк"
(правонаступником якого є відповідач,
кредитором) та ТОВ "Компанія "Симетрія"
(позичальником) був укладений
кредитний договір № 79.1/30-КЛТ-07, згідно
якого кредитор зобов'язався надати
позичальнику кредит в сумі 4 400 000 грн. з
відсотковою ставкою за користування
кредитом у розмірі 19 % річних та з
кінцевою датою повернення кредиту, в
редакції додаткової угоди № 3 від 26.09.08,
не пізніше 25.03.09, а позичальник -
повернути вказану суму кредиту та
відсотки за користування кредитом на
умовах, визначених договором.

26.09.08 між ПП "Шинник+" (поручителем) та
ВАТ "Родовід Банк" (кредитором) був
укладений договір поруки № 79.1/30-П.1-07,
згідно якого поручитель поручився
перед кредитором за виконання
позичальником умов кредитного
договору № 79.1/30-КЛТ-07 від 27.09.07 в сумі 2 400
000 грн.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач
посилається на приписи ч. 4 ст. 559
ЦК України, згідно якої порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Судами встановлено, що додатковою
угодою № 3 від 26.09.08 до кредитного
договору № 79.1/30-КЛТ-07 від 27.09.07 строк
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором визначений до
25.03.09, тому, з урахуванням положень ч. 4
ст. 559 ЦК України, у кредитора було
наявне право на звернення з вимогами до
поручителя до 25.09.09.

Між тим, судами з'ясовано, що рішенням
Господарського суду міста Києва від
26.11.12 у справі № 5011-33/15211-2012 за позовом ПП
"Шинник+" до ПАТ "Родовід Банк" про
припинення договору поруки
встановлено, що ПАТ "Родовід Банк"
неодноразово звертався до ПП "Шинник+" з
вимогами про погашення заборгованості
за нарахованими відсотками та кредитом
за кредитним договором № 79.1/30-КЛТ-07 від
27.09.07, що підтверджується листами №
79.1-11-б.б/28522 від 04.12.08, № 79.1-11-б.б/29917.1 від
29.12.08, № 79.1-11-б.б/1111 від 26.01.09, №
79.1-11-б.б/1574 від 03.02.09, № 79.1-11-б.б/3238 від
03.03.09, № 79.1-11-б.б/5685 від 02.04.09, № 79.1-11-б.б/9994
від 06.05.09, № 79.1-11-б.б/11880 від 02.06.09, №
79.1-11-б.б/14727 від 03.07.09 та № 79.1-11-б.б/18585 від
02.09.09.

Статтею 35 ГПК України унормовано, що
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Таким чином, відповідачем було
дотримано положення ч. 4 ст. 559 ЦК
України щодо шестимісячного строку
пред'явлення вимог до поручителя.

Враховуючи зазначені обставини, суди
попередніх інстанцій правильно
встановили та виходили з відсутності
правових підстав для припинення
зобов'язань за договором поруки.

Водночас судами попередніх інстанцій
обґрунтовано відмовлено в задоволенні
вимог про розірвання договору поруки №
79.1/30-П.1-07 від 26.09.08, оскільки даним
договором передбачено неможливість
його розірвання в односторонньому
порядку, а позивачем не надано
будь-яких доказів звернення до
відповідача з пропозицією про
розірвання договору або доказів
настання обставин, з якими норми ст. 651
ЦК України та ст. 188 ГК України, що
регулюють порядок зміни та розірвання
господарських договорів, пов'язують
настання правових підстав для
розірвання договору в судовому
порядку.

Враховуючи викладене, судами
попередніх інстанцій на підставі
встановлених фактичних обставин,
з'ясовано дійсні права і обов'язки
сторін та правильно застосовано
матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини.

Посилання касаційної скарги на
наявність правових підстав до
припинення поруки за договором №
79.1/30-П.1-07 від 26.09.08 на підставі ч. 4
ст. 559 ЦК України та підстав до
розірвання даного договору, не знайшли
свого підтвердження при здійсненні
судом касаційної інстанції перегляду
оскаржуваної постанови, тому їх слід
залишити поза увагою суду.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, що
відповідає вимогам ст. 43 ГПК України,
переоцінка доказів, відповідно до ст.
1117 ГПК України, не входить до
повноважень суду касаційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського
суду прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального
законодавства, доводи касаційної
скарги правильності викладених у ній
висновків не спростовують, в зв'язку з
чим підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового
акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України Вищий
господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного
підприємства "Шинник+" залишити без
задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 16
грудня 2013 року у справі № 910/13753/13
залишити без змін.

Головуючий суддя:
Н.Г. Дунаєвська

Судді:
Л.А. Гольцова

Н.І. Мележик