ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2014 р.Справа № 916/53/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ"

до відповідача Державного
підприємства"Одеська залізниця"

про стягнення 2801,31грн.

Суддя
Літвінов С.В.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Угнівенко О.В.,
довіреність №ББУ/СА55/ВП/14 від 08.01.2014р.;

Від відповідача: Гордієнко М.В.,
довіреність №196 від 02.01.14р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
Державного підприємства "Одеська
залізниця" про стягнення вартості
нестачі вантажу у розмірі 5665,76грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 10.01.14р. порушено
провадження у справі №916/53/14.

Відповідач проти позову заперечує та
просить суд у позові відмовити у
повному обсязі, з підстав викладених у
відзиві на позов(вх.№2706/14 від 03.02.2014р.).
Так в обґрунтування відзиву
посилається на те, що відповідно до
залізничної накладної №48609051
завантаження вагону №56012743 проводилося
на підприємстві вантажовідправника,
засобами і силами відправника вантажу,
ним же самостійно було визначено масу
вантажу перед відправленням вагонів,
без участі представника залізниці.
Комерційним актом серії АА №010788/485 від
07.07.2013р. встановлено наступне: при
комісійному переважуванні на справних
вагонних вагах нетто вагону №56012743
склало 64150кг, що не відповідає масі
вказаній у залізничній накладній на
4850кг, навантаження у вагоні
нерівномірне нижче рівня бортів на 30см,
марковано вапнов, вагон у технічному
стані справний. Вищевказані обставини
вказують на те, що залізниця прийняла
вантаж масою, у стані, у якому він був
переданий до перевезення, доставила і
видала вантаж у схоронному стані.
Відповідно до п. а) ст. 111 Статуту
залізниці, України, якщо вантаж прибув
у непошкодженому відкритому рухомому
складі, завантаженому засобами
відправника, якщо немає ознак втрати,
псування або пошкодження вантажу
залізниця звільняється від
відповідальності за втрату або нестачу
вантажу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

04.07.2013р. за залізничною накладною №48609051
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ" (Відправник)
передало Донецькій залізниці
(Перевізник) на станції Довжанська для
перевезення ТОВ "ТІС" (Одержувач) 69000кг
антрациту "АС" у вагоні №56012743.

З накладної №48609051 вбачається:
"Антрацит. Експорт. У вологому стані.
Завантажено нижче бортів. Вантаж
маркірований вапном. Вантаж розміщено
і закріплено згідно з Гл.1п.4.1.,п.4.3,п.8
прил.14. Маса вантажу визначена
відправником на вагонних вагах (150 т)".

Залізницею вантаж антрациту "АС" у
вагоні №56012743 за накладною №48609051 було
прийнято до перевезення відповідно п. 28
Правил приймання вантажу до
перевезення, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000р. №644, шляхом візуального огляду
вагона, вантажу, його маркування (у т.ч.
захисного) - без зауважень.

07.07.2013р., під час перевезення, попутною
станцією Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці було
здійснено зважування вагону №56012743, в
результаті якого виявилось - брутто
87300кг, тара з документа 23150кг, нетто -
64150кг, що складає різницю ваги проти
документа в сторону зменшення на 4850кг.

В ході перевірки була виявлена
недостача вантажу в розмірі 4850кг, у
зв'язку з чим, було складено на станції
Тимково комерційний акт АА № 010788/485 від
07.07.2013р.

У комерційному акті зазначено, що
навантаження в вагоні навалом, нижче
бортів на 300мм, поверхня вантажу
маркірована. Маються поглиблення по
ходу поїзда над 1 і 7 люками дожиною - 1,5м,
по ширині вагона, глибиною -0,5м. В місцях
поглиблень маркування відсутнє.
Протікання вантажу немає..

Відповідно до переуступочного напису
зробленого на залізничній накладній
№48609051 від 04.07.2013р. передано право на
пред'явлення претензій та позовів до
залізниці за нестачу вугілля
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ".

Згідно довідки Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ" вартість однієї тони
вугілля, який було відправлено за
залізничною накладною №48609051 складала
101 долар США за 1тн.

Отже, відповідно до розрахунку
вартості нестачі, який здійснений
позивачем, з урахуванням норми
недостачі, вартість нестачі становить
2801,31грн.(в перерахунку на гривні
України, на 26.12.2013р. НБУ встановлено
офіційний курс української гривні до
долара США = 799,3000грн.), а саме 350,47 х 799,3000
: 100 = 2801,31грн., виходячи із розрахунку
(4,85тн - 69тн х 2%) х 101,00 = 350,47 долара США), де
4,85тн - недостача антрациту "АС" в вагоні
№56012743 накладна №48609051; 69тн - маса нетто
антрациту "АС" в вагоні №56012743 накладна
№ №48609051; 2% - норма природної втрати
(Правила видачі вантажів, Наказ МТУ від
21.11.2000р №644); 101,00 доларів США - вартість
1тн антрациту в вагоні №56012743 накладна
№48609051.

Враховуючи вищевикладене, позивач
звернувся до суду з даною позовною
заявою до Державного підприємства
"Одеська залізниця" про стягнення
вартості нестачі вантажу у розмірі
2801,31грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
залізничний транспорт" законодавство
про залізничний транспорт загального
користування складається з Закону
України "Про транспорт", цього закону,
Статуту залізниць України, який
затверджується Кабінетом Міністрів
України та інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. Загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно п.п. 1, 2, 3 ст. 909 Цивільного
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складанням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України визначено,
що суб'єктами відносин перевезення
вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і
багажу окремими видами транспорту, а
також відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюється договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно ст. 6 Статуту Залізниць України
накладна - є основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до Статуту та
Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею, накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення.

Згідно залізничної накладної №48609051
маса вантажу у вагоні №56012743 прийнятого
до перевезення залізницею, становила
69000кг.

За приписами ст.23 Статуту залізниць
України та Правил перевезення
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000р., відправники повинні надати
станції відправлення на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). Одночасно накладна є
договором застави вантажу для
забезпечення гарантії внесення
належної провізної плати та інших
платежів за перевезення. Накладна
разом з дорожньою відомістю
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення, де
видається одержувачу. Квитанція про
приймання вантажу до перевезення
видається відправнику.

При цьому, згідно ст. 37 Статуту
залізниць України, п.5 Правил приймання
вантажів до перевезення та п.1.3 Правил
оформлення перевізних документів,
затверджених наказом Мінтрансу
України від 21.11.2000 №644, маса вантажу
визначається відправником. Усі
відомості, передбачені формою бланка
перевізного документа, повинні бути
внесені відправником до відповідних
граф. Статтею 52 Статуту залізниць
України визначено, що на станціях
призначення залізниця зобов'язана
перевірити масу, кількість місць і стан
вантажу у разі: прибуття вантажу у
пошкодженому вагоні (контейнері), а
також у вагоні (контейнері) з
пошкодженими пломбами відправника або
пломбами попутних станцій; прибуття
вантажу з ознаками недостачі, псування
або пошкодження під час перевезення на
відкритому рухомому складі або у
критих вагонах без пломб, якщо таке
перевезення передбачене Правилами;
прибуття швидкопсувного вантажу з
порушенням граничного терміну його
перевезення або з порушенням
температурного режиму перевезення в
рефрижераторних вагонах (контейнерах);
прибуття вантажу, який був
завантажений залізницею; видачі з
місць загального користування
вантажів, вивантажених залізницею;
прибуття вантажів у вагонах навалом і
насипом за вимогою одержувача у
розмірах, передбачених Правилами.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про
залізничний транспорт" передбачено, що
обставини, які можуть служити
підставою для майнової
відповідальності перевізників,
відправників і одержувачів вантажу,
багажу, вантажобагажу, пасажирів
засвідчуються актами.

Аналогічну норму містить ст.129 Статуту
залізниць України, відповідно до якої
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Відповідальність перевізника за
збереження вантажу виникає з моменту
прийняття вантажу до перевезення.
Вантажовідправник зобов'язаний
підготувати вантаж до перевезення з
урахуванням необхідності забезпечення
транспортабельності та збереження
його в процесі перевезення і має право
застрахувати вантаж у порядку,
встановленому законодавством (ч.ч.2, 3
ст. 308 ГК України).

При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 ЦК
України завантаження вантажу
здійснюється відправником у порядку,
встановленому договором, із
додержанням правил, встановлених
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно ст. 920 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язань,
що випливають із договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами).

Статтею 924 Цивільного кодексу України
визначено, що перевізник відповідає за
збереження вантажу, багажу, пошти з
моменту прийняття їх до перевезення та
до видачі одержувачеві, якщо не доведе,
що втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким
перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало.
Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятих до перевезення вантажу,
багажу, пошти у розмірі фактичної
шкоди, якщо не доведе, що це сталося не
з його вини.

Частиною 3 ст. 32 Статуту Залізниць
України визначено, що відправник
зобов'язаний підготувати вантаж з
урахуванням його схоронності під час
транспортування і здійснювати
навантаження з виконанням Технічних
умов.

Згідно ст. 110 Статуту Залізниць України,
перевізник несе відповідальність за
збереження вантажу з моменту його
прийняття до перевезення і до видачі
його вантажоодержувачу, якщо не доведе,
що недостача виникла по незалежним від
перевізника причинам.

Залізниця звільняється від
відповідальності за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу у
разі, коли вантаж надійшов у
непошкодженому вагоні (контейнері) з
непошкодженими пломбами відправника
чи без пломб, коли таке перевезення
дозволено Правилами, а також якщо
вантаж прибув у непошкодженому
відкритому рухомому складі,
завантаженому засобами відправника,
якщо немає ознак втрати, псування або
пошкодження вантажу під час
перевезення (п.а ст.111 Статуту залізниць
України).

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць
України за незбереження (втрату,
недостачу, псування і пошкодження)
прийнятого до перевезення вантажу,
залізниця несе відповідальність у
розмірі фактично заподіяної шкоди,
якщо не доведе, що недостача виникла з
незалежних від неї причин.

Згідно зі ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць
України, залізниця відповідає за
незбереження прийнятого до
перевезення вантажу у розмірі дійсної
вартості втраченого вантажу. Вартість
вантажу визначається на підставі
загальної суми рахунку або іншого
документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу, зокрема
договору або контракту купівлі
-продажу, специфікації на вантаж,
довідки відправника про кількість,
ціну, вартість відправленого вантажу,
підписаної головним (старшим)
бухгалтером.

Проаналізувавши матеріали справи та
положення чинного законодавства, що
регулює дані правовідносини, суд,
дійшов висновку, що відповідальність
перед позивачем за нестачу вантажу у
вагоні №56012743 повинна покладатись на
Державне підприємство "Одеська
залізниця", як перевізника вантажу, з
огляду на наступне.

З комерційного акту серії АА №010788/485
від 07.07.2013р. вбачається, що навантаження
в вагоні навалом, нижче бортів на 300мм,
поверхня вантажу маркірована. Маються
поглиблення по ходу поїзда над 1 і 7
люками дожиною - 1,5м, по ширині вагона,
глибиною -0,5м. В місцях поглиблень
маркування відсутнє. Протікання
вантажу немає.

В свою чергу, ДП "Одеська залізниця" не
довела суду належними доказами, що
нестача у вагоні №56012743 виникла з
незалежних від неї причин. Звідси, суд
покладає відповідальність за нестачу
вантажу на ДП "Одеська залізниця" у
розмірі 2801,31грн., обов'язком якої є
забезпечення схоронності вантажу під
час його перевезення.

На думку суду обставини, які
встановлені в комерційному акті АА
№010788/485 від 07.07.2013р. свідчать про доступ
до вантажу, що в свою чергу, призвело до
незбереження вантажу при його
перевезенні та відповідальність за
недостачу вантажу слід покласти на
Одеську залізницю.

В свою чергу, у відповідності до вимог
ст. 314 Господарського кодексу України
перевізник несе відповідальність за
втрату, нестачу та пошкодження
прийнятого до перевезення вантажу,
якщо не доведе, що втрата, нестача або
пошкодження сталися не з його вини.

За таких умов, суд вбачає вину
Державного підприємства "Одеська
залізниця" у виникненні нестачі
вантажу, на яку вказують докази наявні
в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, розрахунок
вартості недостачі вантажу, наданий
позивачем до матеріалів справи,
здійснений ним загалом правомірно та
обґрунтовано, у зв'язку з чим, суд,
приймає його до уваги та погоджується з
розрахунком позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ" та визначенням
вартості нестачі вантажу у розмірі
2801,31грн.

Судом не приймаються до уваги доводи
відповідача викладені у відзиві на
позов, оскільки зазначені твердження
спростовуються наявними в матеріалах
справи документами.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та зазначені приписи норм
матеріального права, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ" до відповідача
Державного підприємства "Одеська
залізниця" про стягнення вартості
нестачі вантажу у розмірі 2801,31грн., є
обґрунтованими, підтверджені наявними
у справі матеріалами та підлягають
задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1720,50грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства
"Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул.
Пантелеймонівська, 19, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ" (94800, Луганська обл.,
м. Свердловськ, вул.Енгельса, 1, ) вартість нестачі вантажу у
розмірі 2801грн.31коп., витрати по сплаті
судового збору на суму 1720грн.50коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 05.02.2014р.

Суддя
Літвінов С.В.