ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 року Справа № 913/95/13-г Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Коробенка
Г.П.розглянувши касаційну скаргуДПІ у
Жовтневому районі міста Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській областіна постанову та
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 19.08.2013 року
господарського суду Луганської
області від 08.07.2013 рокуу справі
господарського суду № 913/95/13-г
Луганської областіза заявою ТОВ
"Укрпромметалсервіс"до ТОВ "Компанія
"Сучасні технології екологічного
напрямку"про визнання
банкрутомліквідаторКудінов Є.В.у
судовому засіданні взяли участь
представники :

ДПІ у Жовтневому районі міста
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області: не
з'явилися, ТОВ "Укрпромметалсервіс": не
з'явилися, ТОВ "Компанія "Сучасні
технології екологічного
напрямку": не з'явилися, ПАТ
"Укрсоцбанк": Степанюк Д.О. (довіреність
від 04.12.2013 року). В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду
Луганської області від 08.01.2013 року
порушено провадження у справі №913/95/13-г
про банкрутство ТОВ "Компанія "Сучасні
технології екологічного напрямку"
(далі - боржника) за заявою ТОВ
"Укрпромметалсервіс" (далі -
ініціюючого кредитора) за загальною
процедурою, регламентованою Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №2343-ХІІ, до внесення
змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011
року) (далі - Законом) (том 1, а.с. 1, 1 -
зворот).

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 28.01.2013 року
визнано грошові вимоги ініціюючого
кредитора до боржника на суму 382 948, 80
грн.; введено процедуру розпорядження
майном боржника строком на 6 місяців -
до 28.07.2013 року; призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Кудінова Є.В., якого
зобов'язано, зокрема, у десятиденний
строк здійснити офіційну публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство боржника, докази
публікації надати суду; попереднє
засідання суду призначено на 25.03.2013
року (том 1 а.с. 42- 43).

Оголошення про порушення справи про
банкрутство ТОВ "Компанія "Сучасні
технології екологічного напрямку"
опубліковано в газеті "Голос України"
№28 (5528) від 12.02.2013 року (том 1, а.с. 59).

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 22.04.2013 року
затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника з грошовими вимогами: ТОВ
"Укрпромметалсервіс" на суму 382 948, 80 грн.
(четверта черга) та судовий збір на суму
5 365 грн. (перша черга); ДПІ у Жовтневому
районі міста Луганська на суму 8 542, 76
грн. (шоста черга); ПАТ "Укрсоцбанк" на
суму 17 863 941, 57 грн., з яких 16 623 327, 25 грн.
(четверта черга), 1 240 614, 32 грн. (шоста
черга) та 1 147 грн. судового збору (перша
черга) (том 1, а.с. 87-89).

Постановою господарського суду
Луганської області від 08.07.2013 року
(суддя Яресько Б.В.) визнано боржника
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців - до
08.07.2014 року, призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Кудінова Є.В., якого зобов'язано
здійснити офіційну публікацію
оголошення про визнання боржника
банкрутом, провести ліквідаційну
процедуру та у строк до 12 місяців з дня
винесення даної постанови подати до
суду звіт та ліквідаційний баланс
банкрута відповідно до статті 46 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року),
привести реєстр вимог кредиторів у
відповідність до вимог статті 45
зазначеного Закону та вирішити питання
щодо переобрання представницьких
органів кредиторів (зборів кредиторів
та комітету кредиторів) (том 1, а.с. 167 -
168).

Не погоджуючись з винесеною
постановою, ДПІ у Жовтневому районі
міста Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області (далі -
скаржник) звернулася до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просила
скасувати постанову суду першої
інстанції від 08.07.2013 року, мотивуючи
передчасністю висновків суду про
наявність правових підстав для
відкриття ліквідаційної процедури
щодо боржника.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 19.08.2013 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - М'ясищева А.М., суддів: Будко Н.В.,
Москальової І.В.) апеляційну скаргу
залишено без задоволення, а постанову
господарського суду Луганської
області від 08.07.2013 року у даній справі -
без змін (том 1, а.с. 190 - 193).

Не погоджуючись з винесеною
постановою, скаржник звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову апеляційного суду
від 19.08.2013 року та постанову суду першої
інстанції від 08.07.2013 року, припинити
провадження у справі, аргументуючи
порушенням судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, зокрема, статті
129 Конституції України, статей 534, 543
Цивільного кодексу України, статей 1, 6,
7, 13, 22 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №2343-ХІІ, до внесення
змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011
року), статей 4, 43 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Скаржник зазначив про те, що судами
попередніх інстанцій при з'ясуванні
питання про можливість введення
ліквідаційної процедури щодо боржника
не надано належної оцінки обставинам
того, що розпорядником майна Кудіновим
Є.В. не було вжито всіх можливих заходів
для встановлення фактичного
місцезнаходження первісної та
бухгалтерської документації боржника,
не проведено аналізу фінансової,
господарської та інвестиційної
діяльності боржника, його становища на
товарних ринках, не перевірено факту
фіктивного банкрутства чи доведення до
банкрутства боржника, не надано
комітету кредиторів боржника та
господарському суду обґрунтованого
звіту про свою діяльність, відомостей
про фінансове становище боржника.
Також податковий орган зазначив про те,
що введення ліквідаційної процедури
сприяє підприємству-боржнику в
ухиленні від проведення перевірки його
фінансово-господарської діяльності в
порядку, передбаченому податковим
законодавством України.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку постанову
апеляційного суду від 19.08.2013 року та
постанову суду першої інстанції від
08.07.2013 року на підставі встановлених
фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, вислухавши
представника ПАТ "Укрсоцбанк"
Степанюка Д.О., дійшла висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення касаційної скарги,
виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
переважають у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та
Перехідні положення Закону про
банкрутство (в редакції Закону України
№4212-VI від 22.12.2011 року) передбачено, що
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом. Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Також пунктом 40 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
"Про Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 №4212-VI)"
№01-06/606/2013 від 28.03.2013 року роз'яснено про
те, що розгляд справи про банкрутство
за новою редакцією Закону здійснюється
згідно з постановою про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури. При цьому,
правові підстави прийняття постанови
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
визначаються відповідно до раніше
чинної редакції Закону, а правові
наслідки введення ліквідації
процедури - за його новою редакцією.

Отже, суди попередніх інстанцій вірно
застосували приписи Закону про
банкрутство в редакції Закону України
№2343-ХІІ, до внесення змін Законом
України №4212-VІ від 22.12.2011 року, який
набрав чинності 19.01.2013 року, при
вирішенні питання про доцільність
введення ліквідаційної процедури щодо
боржника у даній справі.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону (в
редакції Закону України №2343-ХІІ, до
внесення змін Законом України №4212-VІ
від 22.12.2011 року), провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом та іншими законодавчими
актами України.

Відповідно до частини 8 статті 16 Закону
(в редакції Закону України №2343-ХІІ, до
внесення змін Законом України №4212-VІ
від 22.12.2011 року), до компетенції
комітету кредиторів належить, зокрема,
прийняття рішення про звернення до
господарського суду з клопотанням про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

Абзацом 15 статті 1 Закону (в редакції
Закону України №2343-ХІІ, до внесення
змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011
року) визначено ліквідацію як
припинення діяльності суб'єкта
підприємницької діяльності, визнаного
господарським судом банкрутом, з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів шляхом
продажу його майна.

Статтею 22 Закону (в редакції Закону
України №2343-ХІІ, до внесення змін
Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року)
регламентовано, що у випадках,
передбачених цим Законом,
господарський суд приймає постанову
про визнання боржника банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру.
Строк ліквідаційної процедури не може
перевищувати 12 місяців. Господарський
суд може продовжити цей строк, якщо
інше не передбачено цим законом.

Пунктом 85 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику в
справах про банкрутство" №15 від 18.12.2009
року роз'яснено про те, що згідно з
частиною 1 статті 22 Закону
господарський суд приймає постанову
про визнання боржника банкрутом та
відкриває ліквідаційну процедуру у
випадках, передбачених Законом. До
таких випадків належить, зокрема,
клопотання комітету кредиторів про
введення процедури ліквідації у
процедурі розпорядження майном
боржника (частина 8 статті 16 Закону).

Відповідно до частини 4 статті 205
Господарського кодексу України, у разі
неспроможності суб'єкта
господарювання через недостатність
його майна задовольнити вимоги
кредиторів він може бути оголошений за
рішенням суду банкрутом. Умови, порядок
та наслідки оголошення суб'єктів
господарювання банкрутами
встановлюються цим Кодексом та іншими
законами. Ліквідація суб'єкта
господарювання - банкрута є підставою
припинення зобов'язань за його участі.

Отже, законодавець пов'язує введення
ліквідаційної процедури з доведенням у
суді обставин недостатності майна
боржника для задоволення конкурсних
грошових вимог, що зумовлює
необхідність аналізу судом структури
активу та пасиву боржника, дослідження
безпосередньо в судовому засіданні
даних про фінансово-майновий стан
боржника та врахування відсутності
пропозицій щодо введення санації чи
укладення мирової угоди у справі про
банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 33 та
частини 2 статті 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, в ході здійснення
провадження у даній справі про
банкрутство, ухвалою суду від 22.04.2013
року затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника з грошовими
вимогами на загальну суму 17 012 788, 05 грн.
вимог першої та четвертої черг та
внесено до реєстру окремо вимоги
кредиторів шостої черги на загальну
суму 1 249 157, 08 грн., серед яких й грошові
вимоги ДПІ у Жовтневому районі міста
Луганська на суму 8 542, 76 грн. (том 1, а.с. 87
- 89). Отже, в ході процедури
розпорядження майном боржника
встановлено його пасив, що перевищує 18
мільйонів гривень.

Апеляційним судом встановлено
обставини подання розпорядником майна
боржника Кудіновим Є.В. до
господарського суду звіту про
проведену роботу від 11.04.2013 року (том 1,
а.с. 65 - 76).

Також апеляційним судом встановлено
наявність ознак надкритичної
неплатоспроможності боржника як до
моменту порушення провадження у
справі, так і в ході здійснення
провадження у справі, виходячи з
результатів аналізу економічних
показників фінансового стану боржника,
здійсненого ТОВ "Гермес Інформатика", з
огляду на що задоволення визнаних
судом вимог кредиторів можливе не
інакше, як через застосування щодо
боржника ліквідаційної процедури (том
1, а.с. 136-161).

Апеляційний суд встановив, що 07.05.2013
року розпорядником майна Кудіновим
Є.В., з належним повідомленням
конкурсних кредиторів боржника,
проведено загальні збори кредиторів,
які обрали комітет кредиторів боржника
у складі двох кредиторів: ТОВ
"Укрпромметалсервіс" та ПАТ
"Укрсоцбанк", та 16.05.2013 року проведено
перше засідання комітету кредиторів
боржника, на якому головою комітету
кредиторів обрано ПАТ "Укрсоцбанк" (том
1, а.с. 118, 118 - зворот, 123 - 124).

Судами встановлено, що згідно з
Протоколом №2 від 05.07.2013 року комітетом
кредиторів прийнято мотивоване
рішення про доцільність введення у
даній справі ліквідаційної процедури,
призначення ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Кудінова Є.В. з
огляду на те, що фінансовий стан
боржника свідчить про його надкритичну
неплатоспроможність, пропозиції щодо
введення процедури санації боржника чи
укладення мирової угоди відсутні, за
результатами проведеного ТОВ "Гермес
Інформатика" аналізу економічних
показників фінансового стану боржника
рекомендовано введення ліквідаційної
процедури (том 1, а.с. 135, 135 - зворот).

Суди встановили, що зазначене рішення
комітету кредиторів боржника з
відповідним клопотанням розпорядника
майна Кудінова Є.В. було подано до суду
першої інстанції. Також до суду подано
заяву розпорядника майна боржника
Кудінова Є.В. про його згоду на
виконання повноважень ліквідатора
майна боржника з відповідною ліцензією
Державного департаменту з питань
банкрутства серії АВ №499035 від 04.12.2009
року на право здійснення діяльності
арбітражного керуючого (том 1, а.с. 132 -
135).

Суди першої та апеляційної інстанції,
встановивши ознаки надкритичної
неплатоспроможності боржника
внаслідок значного перевищення
пасивів боржника над його активами,
дослідивши фінансовий стан боржника
згідно матеріалів справи, прийнявши до
уваги відсутність пропозицій щодо
введення процедури санації боржника чи
укладення мирової угоди між учасниками
провадження у справі, дійшли висновку
про доцільність та обґрунтованість
введення ліквідаційної процедури,
визнання боржника банкрутом та
призначення ліквідатором арбітражного
керуючого Кудінова Є.В., який
попередньо виконував повноваження
розпорядника майном боржника.

З огляду на встановлене судами першої
та апеляційної інстанцій, колегія
суддів касаційного суду погоджується з
правильністю висновків судів про
підставність визнання боржника
банкрутом та введення щодо нього
процедури ліквідації. Доводи скаржника
про неналежне дослідження фінансового
стану боржника, його господарської та
інвестиційної діяльності та становища
на товарних ринках розпорядником майна
Кудіновим Є.В., є необґрунтованими, як
такі, що спрямовані на переоцінку
доказів, що відповідно до статті 1117 ГПК
України виходить за межі повноважень
суду касаційної інстанції, та
спростовуються за змістом
оскаржуваних судових рішень.

Доводи податкової інспекції про те, що
розпорядником майна Кудіновим Є.В. не
перевірено факту фіктивного
банкрутства чи доведення до
банкрутства боржника, не надано
комітету кредиторів та господарському
суду обґрунтованого звіту про свою
діяльність, відомостей про фінансове
становище боржника, спростовуються за
встановленими апеляційним судом
обставинами проведення аналізу
фінансово-господарської діяльності
боржника незалежним аудитором ТОВ
"Гермес Інформатика", зі звіту якого
вбачається відсутність у боржника
ознак фіктивного банкрутства чи
доведення до банкрутства, а також
фактом подання розпорядником майна
Кудіновим Є.В. до суду звіту про
проведену роботу від 11.04.2013 року (том 1,
а.с. 136 - 161, 65 - 76).

Доводи скаржника, як податкового
органу та кредитора шостої черги, про
неможливість проведення податкової
перевірки боржника в ході здійснення
процедури банкрутства та у зв'язку з
цим незаконність введення процедури
ліквідації, колегія суддів касаційного
суду вважає необґрунтованими, оскільки
провадження у справі про банкрутство
здійснюється за загальної процедурою,
яка почалася 08.01.2013 року, про що
скаржника було належно повідомлено
судом, внаслідок чого скаржник міг
своєчасно провести податкову
перевірку. Також, строк ліквідаційної
процедури боржника, що згідно частини 2
статті 22 Закону про банкрутство (в
редакції Закону України №2343-ХІІ, до
внесення змін Законом України №4212-VІ
від 22.12.2011 року) встановлюється на строк
не більше як на 12 місяців, що дозволяє
скаржнику, із застосуванням
повноважень органів податкової
міліції провести належну перевірку
господарської діяльності боржника та
прийняти відповідні податкові рішення,
наслідком яких може бути виникнення
поточних зобов'язань боржника перед
державою зі сплати податків та
обов'язкових платежів.

Доводи скаржника про фіктивне
здійснення підприємницької діяльності
засновниками боржника, внаслідок чого
здійснюється розслідування у
кримінальній справі не можуть бути
підставою для скасування судових
рішень про введення ліквідаційної
процедури боржника, оскільки такі
рішення не впливають на обставини
доказування умислу на здійснення
фіктивного підприємництва та складу
злочинних дій, які охоплюються
фіктивним підприємництвом, оскільки з
введенням ліквідаційної процедури
припиняється підприємницька
діяльність боржника.

З огляду на зазначене, колегія суддів
Вищого господарського суду України,
діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції, відповідно до
приписів статей 1115, 1117 ГПК України,
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
обґрунтованість введення
ліквідаційної процедури боржника,
визнання боржника банкрутом та
призначення ліквідатором особи, яка
виконувала повноваження розпорядника
майном боржника - арбітражного
керуючого Кудінова Є.В., а доводи
скаржника вважає такими, що не
спростовують правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
та обґрунтованості висновків судів,
викладених в оскаржуваних рішеннях.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ДПІ у
Жовтневому районі міста Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області залишити без
задоволення.

2. Постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
19.08.2013 року та постанову господарського
суду Луганської області від 08.07.2013 року
у справі №913/95/13-г залишити без змін.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

Г.П. Коробенко