ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.02.2014
Справа №
905/8869/13

Представниками сторін не надане
письмове клопотання про здійснення
технічної фіксації судового процесу.
Відповідно до статті 81-1 ГПК України
складається протокол судового
засідання.

Господарський суд Донецької області у
складі судді Гринько С.Ю. при секретарі
судового засідання Поповій С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали позовної заяви:

за участю представників сторін:

від позивача - Рибка А.М. - директор за
наказом,

від відповідача - Ковалевська Н.В. -
довіреність від 08.01.2014р.,

за позовом - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Статус Агро» м.
Макіївка

до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Константа-Агро» с. Бересток

Константинівський
район Донецької області

про стягнення 66432,00грн. заборгованості

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Статус Агро»
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовною заявою
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Константа-Агро»
заборгованості за отриманий за
видатковою накладною №122 від 08.11.2013р.
товар.

В підтвердження позову посилається на
усну угоду, за якою передав відповідно
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей №00049
від 08.11.2013р. відповідачу за видатковою
накладною №122 від 08.11.2013р. товар на суму
66432,00грн. Для оплати товару, отриманого
відповідачем виставлений рахунок на
оплату №85 від 08.11.2013р., який не
сплачений. Акт звіряння
взаєморозрахунків, підписаний
відповідачем доводить отримання
товару. Відповідно до ст.. 530 Цивільного
кодексу України заявлено відповідачу
претензію №26/1 від 26.11.2013р. з вимогою про
сплату заборгованості, яка направлена
відповідачу цінним листом 27.11.2013р. з
описом вкладення і повідомленням з
підписом повноваженої особи про
отримання.

Відповідач не погоджується з вимогами
позову на тій підставі, що поставка
товару відбувалась не за договором, а
тому між сторонами відсутні договірні
відносини, таким чином не було
встановлено строку оплати. Представник
позивача наполягає на тому, що
позивачем не наданий доказ того, що
відповідач отримав претензію. Також
був не доведений факт доставки товару,
а саме не надана товарно-транспортна
накладна, що підтверджує передачу
товару.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, господарським судом

ВСТАНОВЛЕНО:

Предметом позову є стягнення з
відповідача 66432,00грн. заборгованості за
отриманий ним від позивача по
накладній №122 від 08.11.2013р., але
несплачений товар.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач по видатковій накладній №122
від 08.11.2013р. передав відповідачу
продукцію (шрот соняшниковий) у
кількості 34,6 тон за ціною 1920,00грн. за
тону, на загальну суму 66432,00., яка
отримана уповноваженою особою
відповідача на підставі довіреності
№00049 від 08.11.2013р. в повному обсязі без
будь-яких заперечень та зауважень.

Позивачем супровідним листом №14/1 від
14.11.2013р. був виставлений відповідачу
рахунок на оплату №85 від 08.11.2013р. на
суму 66432,00грн., в якому узгоджене
найменування товару, його кількість та
ціна.

Оскільки цей рахунок був прийнятий
відповідачем до виконання, тобто
акцептований, господарський суд
вважає, що сторонами досягнута угода
спрощеним способом щодо
купівлі-продажу товару, яка спрямована
на встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, тому
породжує для сторін права та обов'язки
та підлягає належному виконанню
сторонами. Приймання товару
підтверджено підписом уповноваженої
особи за довіреністю, якою надано право
отримувати матеріальні цінності від
позивача та круглою печаткою
підприємства.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України зазначено, що майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу
України визначено поняття правочину, а
ст. 626 Цивільного кодексу України
визначено поняття договору, за якими є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно з нормами ст. ст. 638, 639
Цивільного кодексу України, договір,
зокрема і в усній формі,є укладеним,
якщо сторони у належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору, та
договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

Оскільки сторонами узгоджені предмет,
кількість, ціна строки поставки, ця
угода вважається судом законною і
такою, що відбулася.

Стаття 530 Цивільного кодексу України
вказує на те, що в разі не встановлення
строку оплати отриманого товару
сторонами, кредитор має право вимагати
його виконання в будь-який час, а
боржник в свою чергу, зобов»язаний
сплатити отриманий товар в семиденний
строк від дня приймання вимоги.

Відповідачем доведено, що ним 27.11.2013р.
замовленою поштою направлено на адресу
відповідача претензію №26/1 від 26.11.2013р.
з описом вкладення з вимогою про сплату
заборгованості в розмірі 66432,00грн., про
що свідчить підпис отримувача, що
вважається судом належним доказом. А
тому заперечення відповідача стосовно
неотримання претензії позивача не
приймається судом до уваги.

Відповідач грошові кошти за отриманий
товар не сплатив до наступного часу.

Враховуючи, що відповідачем отриманий
товар несплачений, господарський суд
задовольняє позов про стягнення
66432,00грн. в повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що з вини
відповідача виник цей спір, на нього
покладаються витрати по оплаті
судового збору в розмірі пропорційно
стягнутої суми відповідно до Закону
України «Про судовий збір».

Оскільки позивач звернувся до
господарського суду з майновим позовом
про стягнення 66432,00грн., який повністю
задоволений, виходячи з оплаченої за
платіжним дорученням № 184 від
16.12.2013року судового збору в більшому
розмірі, ніж передбачено ст. 4 Закону
України «Про судовий збір»,
господарський суд повертає надлишково
сплачений судовий збір в сумі 106,50грн.
позивачу.

На підставі ст.ст. 202,526,530,610,612
Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 193
Господарського кодексу України та,
керуючись статтями 49,80,82,84,81-1,85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В и р і ш и в:

Задовольнити позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Статус
Агро» м. Макіївка до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Константа-Агро» с. Бересток Донецька
область про стягнення 66432,00грн.
заборгованості в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Константа-Агро» (85107,
Донецька область, Костянтинівський
район, с. Бересток, вул. Докучаєва, 1
) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Статус
Агро» (86151, Донецька область, м.
Макіївка, вул. Свердлова, 58 )
заборгованість в розмірі 66432,00грн. та
1720,50грн. судового збору.

Повернути з державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Статус Агро» (86151,
Донецька область, м. Макіївка, вул.
Свердлова, 58 ) 106,50грн.
судового збору як надлишково
сплаченого.

Суддя

С.Ю. Гринько