м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23195/13 05.02.14

За позовом Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-
Гарант"

до Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО
УКРАЇНА"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача -
Філіпович Сергій Олександрович

про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 26787,37 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Білинова А.В.
(дов.)

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: Філіпович С.О.
(паспорт СО622654 від 05.07.2001р.)

У судовому засіданні 05.02.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
вимогою до відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 26787,37 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на право вимоги до
відповідача про відшкодування
майнової шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.12.2013р. порушено провадження
у справі № 910/23195/13, залучено третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - Філіповича Сергія
Олександровича та призначено її до
розгляду у судовому засіданні на
24.12.2013р.

18.12.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшли витребувані
судом документи.

18.12.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
третьої особи - Філіповича Сергія
Олександровича надійшли письмові
пояснення та витребувані судом
документи.

24.12.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант", відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА"
надійшло клопотання про продовження
строку розгляду справи.

В судовому засіданні 24.12.2013р.
представники позивача - Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" надав суду
пояснення по справі, але витребуваних
судом документів не надав.

Представник відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" в
судовому засіданні 24.12.2013р. надав суду
відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи - Філіповича
Сергія Олександровича в судове
засідання 24.12.2013р. не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.12.2013р. продовжено строк
вирішення спору у справі №910/23195/13.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.12.2013р. розгляд справи
№910/23195/13 відкладено на 05.02.2014р.

20.01.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" надійшли документи по
справі.

Представник позивача - Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант", в судовому
засіданні 05.02.2014р. надав суду
клопотання про зменшення позовних
вимог, в якому просить суд стягнути з
відповідача 24990,90 грн. страхового
відшкодування та судовий збір.

Судом встановлено, що дане клопотання
відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а
отже подальший розгляд справи
здійснюється щодо вимог позивача
зазначених в клопотанні про зменшення
позовних вимог.

Представник відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА", в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Філіпович Сергій
Олександрович в судовому засіданні
05.02.2014р. надав суду пояснення щодо
обставин справи.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, в судовому засіданні
05.02.2014р. було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представника позивача та третю особу,
суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2010 року між Товариством з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" (страховик) та
Козловською Олесею Геннадіївною
(страхувальник) укладено генеральний
договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу, що не є
предметом застави № 06-VRA01-005-00722,
відповідно до умов якого застраховано
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з експлуатацією наземного
транспортного засобу марки "BMW",
державний реєстраційний номер АА 3252 КЕ.

14.12.2010 року на вулиці Зарічна в м. Києві
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
марки "BMW", державний реєстраційний
номер АА 3252 КЕ, під керуванням
Козловської О.Г. та транспортного
засобу марки "КІА", державний
реєстраційний номер АА 8462 ВН, під
керуванням Філіповича С.О.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 31.01.2011 року у справі №3-1461/11
Філіповича С.О. визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

Відповідно до Актів виконаних робіт
ТОВ "АВТ Баварія" вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу марки "BMW",
державний реєстраційний номер АА 3252 КЕ
в результаті пошкодження ДТП, що
відбулась 14.12.2010 року, складає 26787,37 грн.

Страховим актом № СТ/10/1799 від 03.03.2011
року пошкодження транспортного засобу
марки "BMW", державний реєстраційний
номер АА 3252 КЕ, внаслідок ДТП, яка
відбулась 14.12.2011р. визнано позивачем
страховим випадком та призначено до
виплати в якості страхового
відшкодування у розмірі 26787,37 грн.

Позивачем було проведено виплату
страхового відшкодування, в розмірі
26787,37 грн. шляхом зарахування суми
страхового відшкодування в рахунок
сплати наступних страхових платежів.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
позивач посилається на те, що
відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні ДТП, зобов'язаний
відшкодувати позивачеві в порядку
регресу суму матеріальної шкоди,
завданої в результаті ДТП, розмір якої
становить 26787,37 грн.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги
стверджує, що зарахування суми
страхового відшкодування в рахунок
сплати наступних страхових платежів не
є належним доказом виплати позивачем
страхового відшкодування
страхувальнику, а тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно з частиною 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування потерпілій особі
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за регресними
вимогами. Такою особою, в даному
випадку, є винний у скоєнні ДТП
Філіпович С.О.

Однак, у разі якщо її цивільно-правова
відповідальність перед третіми
особами застрахована у певного
страховика, то останній стає
відповідальною особою, адже, внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за шкоду, завдану застрахованою ним
особою.

За приписами статті 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено,що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Як встановлено судом вище, вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу марки "BMW",
державний реєстраційний номер АА 3252 КЕ
в результаті пошкодження ДТП, що
відбулась 14.12.2010 року, відповідно до
Актів виконаних робіт ТОВ "АВТ Баварія",
складає 26787,37 грн.

При цьому, суд зазначає, що з
врахуванням положень ч.1 ст. 990 ЦК
України та ст.ст. 25, 26 Закону України
"Про страхування", сама по собі
відсутність звіту про оцінку витрат,
пов'язаних з відновленням
транспортного засобу, не є підставою
для відмови у виплаті страхового
відшкодування за умови підтвердження
розміру оціненої шкоди іншими доказами
по справі.

Наведеної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України при здійсненні касаційного
перегляду судових рішень у справах зі
спорів про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу, що
виникають з подібних правовідносин
страхування (постанови ВГСУ від 23.08.2011 у
справі №42/92, від 15.01.2013 у справі
№5011-72/9778-2012, від 30.01.2013 у справі
№5011-35/11156-2012, від 13.05.2013 у справі
№5011-50/17051-2012, від 14.05.2013 у справі
№5011-50/17049-2012).

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/2842330
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу марки
"КІА", державний реєстраційний номер АА
8462 ВН на час ДТП була застрахована у
Приватному акціонерному товаристві
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
УКРАЇНА". Вказаним полісом встановлено
ліміт відповідальності ПрАТ
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
УКРАЇНА" за шкоду, заподіяну майну, що
складає 25000,00 грн. та франшизу у розмірі
510,00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе
обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну
третім особам під час ДТП, яка
станеться за участю забезпеченого
транспортного "КІА", державний
реєстраційний номер АА 8462 ВН.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону
України "Про страхування", франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком.

Полісом № ВЕ/2842330 встановлено
безумовну франшизу у розмірі 510,00 грн.

Також, вказаним полісом встановлено
ліміт відповідальності ПрАТ
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
УКРАЇНА" за шкоду, заподіяну майну, що
складає 25000,00 грн.

В судовому засіданні 05.02.2014р.
представником позивача - Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" заявлено
клопотання про зменшення позовних
вимог, в якому просить суд стягнути з
відповідача 24990,90 грн. страхового
відшкодування з урахуванням
встановленого ліміту відповідальності
за шкоду, заподіяну майну та франшизи.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача підлягає відшкодуванню
страхове відшкодування в розмірі 24990,00
грн., з урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

Щодо заперечень відповідача,
викладених у відзиві на позов, згідно
якими, зарахування страхового
відшкодування у розмірі 26277,37 грн. в
рахунок сплати чергових страхових
платежів за договором добровільного
страхування наземного транспортного
засобу, що не є предметом застави №
06-VRA01-005-00722 від 01.10.2012р. не може являтися
належним доказом сплати даного
страхового відшкодування позивачем -
Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" страхувальнику.

З матеріалів справи вбачається, що
Козловська Олеся Геннадіївна
(страхувальник) 17.12.2010 року звернулася
до позивача - Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" з заявою, якою повідомила
позивача про настання страхового
випадку та просила здійснити виплату
страхового відшкодування на користь
ТОВ "АВТ Баварія".

Пунктом 4.13 договору добровільного
страхування наземного транспортного
засобу, що не є предметом застави №
06-VRA01-005-00722 від 01.10.2012р. визначено, що у
разі, якщо сума несплачених
страхувальником частин страхових
платежів/платежу за Договором
перевищує суму страхового
відшкодування і страховиком прийнято
рішення про зарахування зазначеного
відшкодування в рахунок сплати
страхового платежу, страхувальник або
доплачує (у встановлені договором
строки) різницю між сумою відповідної
частки страхового платежу та сумою
страхового відшкодування або укладає
Додаткову угоду зі Страховиком про
зміну розмірів частин страхового
платежу, строків сплати та дії
Договору.

Тобто, умовами договору добровільного
страхування наземного транспортного
засобу, що не є предметом застави №
06-VRA01-005-00722 від 01.10.2012р., укладеного між
Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" (страховик) та
Козловською Олесею Геннадіївною
(страхувальник), передбачено прийняття
страховиком рішення про зарахування
зазначеного відшкодування в рахунок
сплати страхового платежу.

При цьому, страховим актом № СТ/10/1799 від
03.03.2011 року Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" було прийнято рішення
про зарахування страхового
відшкодування у розмірі 26787,37 грн. в
рахунок сплати чергових страхових
платежів за договором № 06-VRA01-005-00722 від
01.10.2012р.

Позивачем було проведено виплату
страхового відшкодування, в розмірі
26787,37 грн. шляхом зарахування суми
страхового відшкодування в рахунок
сплати наступних страхових платежів, в
підтвердження чого позивачем надано
картку рахунку: 68.6.3.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, положення
договору добровільного страхування
наземного транспортного засобу, що не є
предметом застави № 06-VRA01-005-00722 від
01.10.2012р., а також беручи до уваги, що
законом не заборонено зарахування
належного страхового відшкодування,
суд дійшов висновку, про
обґрунтованість позовних вимог, у
зв'язку з чим, позов підлягає
задоволенню (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог).

З огляду на вищевикладене, обставини
справи позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 ГПК
України, судовий збір у розмірі 1720,50
грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО УКРАЇНА" (юридична
адреса: 01054, м. Київ, Шевченківський
район, вулиця Воровського, буд. 33, ) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" (юридична
адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі
Українки, 26 ) 24490
(двадцять чотири тисячі чотириста
дев'яносто) грн. 00 коп. - шкоди в порядку
регресу, 1720 (одну тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 10.02.2014 р.

Суддя
О.В. Гулевець