м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14649/13 20.01.14

За позовом: Піонтковського Владислава
Анатолійовича

до відповідача-1: Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ
ОБ'ЄДНАННЯ «БОСФОР»

до відповідача-2: Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВІТРИЛА
КОЛОР"

про: визнання договору недійсним

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Солонина І.Ю. - за довіреністю
від 12.08.2013 року, зареєстровано в реєстрі
за № 898;

відповідача-1: Бондар Р.В. - за
довіреністю від 05.09.2013 № б/н;

відповідача-2: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Піонтковський Владислав Анатолійович
звернувся до Господарського суду із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ
ОБ'ЄДНАННЯ «БОСФОР» про визнання
договору від 05.12.2011 № 120502 недійсним.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує таким. 05.12.2011 між відповідачем-1
та відповідачем-2 укладено договір №
120502, ціна якого складає 731.304,00 грн.
Вказаний правочин вчинено від імені
відповідача-1 його директором. Згідно
статуту відповідача-1, сума правочину,
яка перевищує 500.000,00 грн, вчиняється
директором за згодою вищого органу
управління ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ
«БОСФОР», яким є загальні збори
учасників товариства. Як вказує
позивач, останній, як учасник
товариства, своєї згоди на вчинення
вказаного правочину, як того вимагає
статут, не надавав.

Отже, на підставі викладеного
позивачем заявлена позовна вимога про
визнання договору від 05.12.2011 № 120502
недійсним, оскільки оспорюваний
правочин вчинено від імені
відповідача-1 не уповноваженою на ці
дії особою.

Відповідач-1 скориставшись своїм
правом, наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким позов відхилив
повністю з таких підстав.

29.11.2011 відбулися загальні збори
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ
ОБ'ЄДНАННЯ «БОСФОР», які володіють 67 %
часток у статутному капіталі названого
товариства та які, у розумінні ст. 60
Закону України «Про господарські
товариства», є повноважними. На
вказаних зборах учасниками прийнято
рішення щодо надання директорові
відповідача-1 згоди на вчинення від
іменні останнього усіх правочинів із
відповідачем-2.

Також, у підтвердження здійснення між
відповідачами господарських операцій
в межах укладеного останніми договору
від 05.12.2011 № 120502, відповідачем-1 надано
суду засвідчені копії видаткової та
податкових накладних, які свідчать про
отримання відповідачем-1 від
відповідач-2 товару на підставі
оспорюваного правочину.

Таким чином, з урахуванням викладено,
відповідач-1 просить суд відмовити у
задоволенні позову повністю.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.08.2013 прийнято позов до
розгляду та порушено провадження по
справі № 910/14649/13 (суддя Станік С.Р.).

Розпорядженням керівника апарату
Господарського суду міста Києва від
23.09.2013 № 04-1/756 призначено повторний
автоматичний розподіл даної справи у
зв'язку з обранням судді Станіка С.Р. на
посаду судді Київського апеляційного
господарського суду.

В результаті зазначеного вище
повторного автоматичного розподілу
справу № 910/14649/13 передано на розгляд
судді Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.09.2013 справу № 910/14649/13
прийнято до провадження судді Балаца
С.В.

Господарський суд міста Києва, ухвалою
від 28.10.2013, залучив до участі у справі в
якості другого відповідача -
товариство з обмеженою
відповідальністю "ВІТРИЛА КОЛОР".

Ухвали від 28.10.2013, від 16.12.2013 надсилалися
господарським судом відповідачеві-2 на
адресу його місцезнаходження, яка
відповідає відомостям, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
відтак, у розумінні ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України, відповідач-2 повідомлений про
дату, час та місце належним чином.

Відповідач-2 свого повноважного
представника у судові засідання не
направив, обґрунтованих пояснень з
цього приводу до суду від відповідача-2
не надходило.

Окрім того, відповідач-2 відзиву на
позов, в порядку передбаченого ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України, суду не надав, а тому
відповідно до положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.01.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи представників
позивача та відповідача-1 по суті спору
та дослідивши наявні докази у
матеріалах даної справи, Господарський
суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2009 року рішенням загальних
зборів учасників Товариства, яке
оформлене протоколом № 1, затверджено
Статут.

19 січня 2009 року Шевченківською
районною у місті Києві державною
адміністрацією зареєстровано юридичну
особу - товариство з обмеженою
відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ
ОБ'ЄДНАННЯ «БОСФОР» (далі - відповідач /
Товариство).

Державну реєстрацію змін до Статуту
відповідача проведено 19.01.2009
Шевченківською районною в місті Києві
державною адміністрацією.

Учасником Товариства є, у тому числі,
фізична особа - Піонтковський
Владислав Анатолійович (далі - позивач),
частка якого у статутному капіталі
Товариства складає 33 відсотки.

У відповідності до статті 92 Цивільного
кодексу України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Частиною 1 статті 57 Господарського
кодексу України встановлено, що
установчими документами суб'єкта
господарювання є рішення про його
утворення або засновницький договір, а
у випадках, передбачених законом,
статут (положення) суб'єкта
господарювання.

Акціонерне товариство, товариство з
обмеженою і товариство з додатковою
відповідальністю створюються і діють
на підставі статуту, повне і командитне
товариство - засновницького договору.
Установчі документи товариства у
випадках, передбачених чинним
законодавством, погоджуються з
Антимонопольним комітетом України (ст.
4 Закону України «Про господарські
товариства»).

Положенням, встановленим ч. 3 ст. 65
Господарського кодексу України,
унормовано, що для керівництва
господарською діяльністю підприємства
власник (власники) або уповноважений
ним орган призначає (обирає) керівника
підприємства.

Згідно абзацу 2 п. 11.1 Статуту посадовими
особами в Товаристві визначаються
Директор та головний бухгалтер
Товариства.

Пунктом 12.1 Статуту Товариства
передбачено, що вищим органом
управління Товариством є загальні
збори учасників.

У відповідності до п. 12.9-15 Статуту
Товариства до виключної компетенції
загальних зборів учасників належить
затвердження умов та надання
попереднього письмового дозволу
Директору Товариства на, зокрема,
укладення Товариством будь-яких
господарських договорів
купівлі-продажу, міни, дарування,
управління майном та інших правочинів,
що разово або за сукупністю
перевищують суму понад 500.000,00 (п'ятсот
тисяч) гривень чи її еквівалент в
іноземній валюті.

Рішенням загальних зборів учасників
Товариства, яке оформлено протоколом
від 21.09.2009 № 3/2009, вирішено з 22 вересня 2009
року перевести фізичну особу - Уварова
Олександра Вікторовича з посади
заступника директора Товариства на
посаду директора відповідача (далі -
Директор).

Так, 05 грудня 2011 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "ВІТРИЛА
КОЛОР", як постачальником, (далі -
відповідач-2) та Товариством, як
покупцем, укладено договір № 120502 (далі -
Договір / оспорюваний правочин), у
відповідності до п. 1.1 якого
відповідач-2 зобов'язується в порядку
та на умовах, визначених Договором,
поставити запасні частини (далі -
товар), а відповідач зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених
Договором, прийняти та оплатити товар.

Оспорюваний правочин підписано з боку
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІТРИЛА КОЛОР" його
директором - Виграйовим Д.В., а з боку
товариства з обмеженою
відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ
ОБ'ЄДНАННЯ «БОСФОР» його Директором -
Уваровим О.В. Підписи зазначених
посадових осіб скріплені відбитками
печаток сторін даного спору.

Сторонами узгоджено, що сума Договору,
станом на момент його підписання,
складає 731.304,00 грн (п. 2.4 Договору).

У пункті 12.1 Договору сторони визначили,
що оспорюваний правочин набирає
чинності в день підписання його
сторонами і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за
Договором, але не більше ніж до 31 грудня
2011 року.

Спір між сторонами судового процесу
виник у зв'язку з тим, що на думку
позивача до договору від 05.12.2011 № 120502
слід застосувати положення,
встановлені ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України, оскільки оспорюваний
правочин підписано з боку Товариства
не уповноваженою на ці дії особою,
тобто Договір від імені Товариства
укладено Директором, який не мав, у
розумінні ч. 2 ст. 203 ЦК України,
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, оскільки попереднього
письмового дозволу Товариством в
порядку, визначеному п. 12.9-15 Статуту,
Директорові на укладення із
відповідачем-2 Договору не надавалося.

Виходячи з викладених вище обставин та
наявних у матеріалах даної справи
доказів, суд дійшов висновку, що позов
задоволенню не підлягає з урахуванням
такого.

Приписом ст. 202 Цивільного кодексу
України визначено, що правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
закріплені у статті 203 Цивільного
кодексу України, серед яких однією із
вимог є те, що особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203
ЦК України) .

В силу ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону. Порядок створення органів
юридичної особи встановлюється
установчими документами та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу
України правочин, який вчиняє юридична
особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Як вбачається з п. 12.6 Статуту
Товариства збори його учасників
вважаються повноважними, якщо на них
присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності
більше, як 60 відсотками голосів
Товариства.

29 листопада 2011 року відбулися загальні
збори учасників Товариства, на яких
приймали участь учасники, що володіють
у сукупності більш як 60 відсотками
голосів, а саме 67 % часток в статутному
капіталі Товариства - Ніконов В.В. (33%
статутного капіталу Товариства) та
Полкопін С.П. (34% статутного капіталу
товариства).

Таким чином, у розумінні п. 12.6 Статуту
Товариства та ст. 60 Закону України «Про
господарські товариства», загальні
збори учасників, які відбулися 29.11.2011,
вважаються повноважними.

Так, на вказаних вище зборах,
учасниками Товариства прийнято
рішення про надання Директорові
Товариства дозволу на вчинення від
імені відповідача із відповідачем-2 -
товариством з обмеженою
відповідальністю "ВІТРИЛА КОЛОР" усіх
правочинів, необхідних для здійснення
господарської діяльності із правом
підпису усіх необхідних документів, у
тому числі, договорів, актів, довідок,
рахунків, усіх видів первинних
бухгалтерських та будь-яких інших
документів на суму 500.000,00 (п'ятсот тисяч)
грн чи її еквівалент в іноземній
валюті.

Рішення Товариства оформлено
протоколом від 29.11.2011 № 29-11/11, який
підписано присутніми учасниками та
скріплено відбитком печатки
Товариства (копія названого протоколу
міститься у справі, а його оригінал
оглянуто судом у судовому засіданні).

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Отже, з урахуванням всіх обставин
справи та в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов задоволенню не
підлягає, оскільки обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги позивача,
спростовується наявними у матеріалах
справи доказами, а саме протоколом
загальних зборів Товариства від 29.11.2011
№ 29-11/11.

Враховуючи, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. У задоволені позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання повного тексту рішення та
може бути оскаржене в порядку та у
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 25 січня 2014 року.

Суддя
С.В. Балац