КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2014 р. Справа№ 911/2004/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Більцекого Л.І.,

від позивача - Грищенко О.М. (дов. №б/н
від 01.04.2013 року);

від відповідача1 - не з`явились;

від відповідача2 - не з`явились;

від третьої особи1 - не з`явились;

від третьої особи2 - не з`явились.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Селянського(фермерського)
господарства «Василько»

на рішення господарського суду
Київської області від 12.08.2013 року

у справі №911/2004/13 (Суддя О.В. Щоткін)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс», м. Київ

до 1) товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп», Київська область, с.
Мархалівка

2) селянського (фермерського)
господарства «Василько», Запорізька
область, с. Чистопілля

за участю: третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача2 - приватне
підприємство «Агросинтез-плюс», м.
Запоріжжя

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Корпорація «Агросинтез», м. Черкаси

про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулося
до господарського суду Київської
області з позовом про солідарне
стягнення з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»
та СФГ «Василько» 1 000,00 грн. пені на
підставі договору поставки на умовах
товарного кредиту №ТК070410/7 від 07.04.2010
року, угоди №15-11/12-54 про заміну
кредитора у зобов'язанні (відступлення
права вимоги) від 15.11.2012 року та на
підставі договору поруки №21-12/2012-1 від
21.12.2012 року; 743,36 грн. пені на підставі
договору поставки на умовах товарного
кредиту №ТК070410/7 від 07.04.2010 року, угоди
№15-11/12-54 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги) від 15.11.2012 року; 21 090,84 грн.
відсотків за користування чужими
грошовими коштами на підставі договору
поставки на умовах товарного кредиту
№ТК070410/7 від 07.04.2010 року, угоди №15-11/12-54
про заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги) від 15.11.2012
року; а також ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»
просив суд пропорційно стягнути з
відповідачів адвокатські витрати в
розмірі 2000,00 грн., нарахованих згідно
договору №28-1/13 про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 28.01.2013 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.07.2013 року залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні СФГ
«Василько» - ПП «Агросинтез-плюс».

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.07.2013 року залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача - ТОВ
«Корпорація «Агросинтез».

Рішенням господарського суду
Київської області від 12.08.2013 року (суддя
Щоткін О.В.) позов задоволений повністю
та солідарно присуджено до стягнення з
відповідачів на користь позивача 1 000,00
грн. пені. Присуджено до стягнення з СФГ
«Василько» на користь ТОВ «Компанія
«Ніко-Тайс» 21 090,84 грн. відсотків за
користування чужими грошовими коштами,
743,36 грн. пені, 1 912,42 грн. адвокатських
витрат та 1 645,15 грн. судового збору.
Стягнуто з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на
користь позивача 87,58 грн. адвокатських
витрат та 75,35 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року
рішення суду скасоване частково.
Викладено резолютивну частину рішення
в наступній редакції: Позов
задовольнити частково. Стягнути з СФГ
«Василько» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»
на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»
1000,00 грн. пені. Стягнути з СФГ
«Василько» на користь ТОВ «Компанія
«Ніко-Тайс» 21 090,84 грн. відсотків за
користування чужими грошовими коштами,
743,36 грн. пені, 1645,15 грн. судового збору
за подання позовної заяви. Стягнути з
ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь
ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 75,35 грн.
судового збору за подання позовної
заяви. Стягнути з ТОВ «Компанія
«Ніко-Тайс» на користь СФГ «Василько»
75,35 грн. судового збору за подання
апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною постановою,
ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та СФГ
«Василько» звернулися до Вищого
господарського суду України з
касаційними скаргами.

У своїй касаційній скарзі ТОВ
«Компанія «Ніко-Тайс» просив скасувати
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року,
посилаючись на те, що вона прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та залишити без
змін рішення місцевого господарського
суду про повне задоволення позовних
вимог позивача.

У своїй касаційній скарзі, поданій до
суду СФГ «Василько» просить скасувати
вказану постанову суду апеляційної
інстанції, посилаючись на те, що вона
прийнята з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та прийняти нове рішення про відмову
позивачеві в задоволенні його позовних
вимог.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.12.2013 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року в
частині вирішення питання про
стягнення адвокатських витрат
скасовано частково, задовольнивши
касаційну скаргу ТОВ «Компанія
«Ніко-Тайс».

Справу №911/2004/13 в частині стягнення
адвокатських витрат направлено до
Київського апеляційного
господарського суду на новий розгляд в
іншому складі суду. В решті частині
постанову залишено без змін. Касаційну
скаргу СФГ «Василько» залишено без
задоволення.

Розпорядженням Київського
апеляційного господарського суду
№02-15/112 від 24.12.2013 року призначено
повторний автоматичний розподіл
справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
СФГ «Василько» по справі №911/2004/13
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Агриковій О.В.

Розпорядженням В.о. голови Київського
апеляційного господарського суду від
25.12.2013 року справу №911/2004/13 сформовано
склад колегії суддів, а саме у складі:
Агрикової О.В. (головуюча), Сухового В.Г.,
Чорногуза М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.12.2013 року у
справі №911/2004/13 апеляційну скаргу СФГ
«Василько» на рішення господарського
суду Київської області від 12.08.2013 року у
справі №911/2004/13 прийнято до провадження
та призначено її розгляд на 05.02.2014 року.

У відзиві на апеляційну скаргу, який
був поданий 30.01.2014 року через
канцелярії Київського апеляційного
господарського суду, представник
відповідача-1 просив рішення
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

До початку судового засідання через
20.01.2014 року канцелярію Київського
апеляційного господарського суду від
позивача надійшли додаткові документи
до матеріалів справи.

До початку судового засідання через
30.01.2014 року канцелярію Київського
апеляційного господарського суду від
відповідача-1 надійшло клопотання про
розгляд справи без уповноваженого
представника.

В судовому засіданні 05.02.2014 року
представник позивача заперечував
проти апеляційної скарги, просить
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Представники відповідача-2, третьої
особи-1 та третьої особи-2 в судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, хоча належним
чином були повідомлення про дату та час
судового засідання, а саме: відповідач-2
був повідомлений 02.01.2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення №04 1 від 27.12.2013 року;
третя особа -1була повідомлення 30.12.2013
року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №04 3 від 27.12.2013 року. Ухвала суду, яка
була направлена третій особі-2 була
повернута до Київського апеляційного
господарського суду у зв'язку із
«закінченням терміну зберігання».

У зв'язку із належним повідомленням
сторін, колегія суддів вирішили
розглядати справу за наявними
матеріалами справи та за відсутністю
відповідача-1, відповідача-2, третьої
особи-1 та третьої особи-2.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга в частині стягнення
витрат на послуги адвоката підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
підлягає частковому скасуванню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачаються, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» просить солідарно стягнути
з відповідачів витрати за послуги
адвоката у розмірі 2 000,00 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 12.08.2013 року
задоволено позовні вимоги в частині
солідарного стягнення з відповідачів
витрат на послуг адвоката у розмірі 2
000,00 грн. задоволено у повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване тим, що витрати, які поніс
позивач сплативши за адвокатські
послуги в розмірі 2 000,00 грн., згідно
договору №28-1/13 про надання
адвокатських послуг (правової
допомоги) від 28.01.2013 року адвокату
Грищенко О.М. є адвокатськими
витратами, що підтверджується
платіжним дорученням № 191 від 28.01.2013
року.

Проаналізувавши вищевикладене колегія
суддів не погоджується із висновком
суду першої інстанції з приводу
задоволення позовних вимог ТОВ
«Компанія «Ніко-Тайс» про стягнення 2
000,00 грн. за надані адвокатські послуги
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входить оплата послуг адвоката,
то суд вважає, що в контексті цієї норми
судові витрати за участь адвоката при
розгляді справи підлягають оплаті лише
в тому випадку, якщо вони сплачені
адвокату стороною, котрій такі послуги
надавались, та їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами, а також в тому
випадку, коли відповідні послуги
надавались адвокатом стосовно
конкретного боржника.

Статтею 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
зазначено, що гонорар є формою
винагороди адвоката за здійснення
захисту, представництва та надання
інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги.

До матеріалів справи, в якості доказу
надання послуг адвокатом Грищенко
Олександром Миколайовичем позивач
надав:

1) копію договору №28-1/13 від 23.01.2013 року
(т.1 а.с. 47-49), відповідно до п. 1.1. якого:
адвокат Грищенко О.М. здійснював
підготовку з написання та подання
позовної заяви про стягнення пені та
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, які виникли на
підставі договору поставки на умовах
товарного кредиту №ТК070410/7 від 07.04.2010
року, Угоди №15-11/12-54 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519
Цивільного кодексу України) від 15.11.2012
року та на підставі договору поруки
№21-12-2012-1 від 21.12.2012 року, та в
майбутньому безпосередню буде брати
участь в судових засіданнях, надавати
заяви, клопотання, пояснення, тобто
здійснювати необхідний комплекс
процесуальних дій пов'язаних зі
стягненням із відповідачів
нарахованих сум;

2) копію акту прийому передачі від
28.01.20013 року (т.1 а.с. 50) документів по
справі;

3) копію акту здачі-приймання виконаних
робіт щодо надання адвокатських послуг
від 24.05.2013 року (т.1 а.с. 51);

4) копію свідоцтва про право заняття
адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009
року (т.1 а.с. 52);

5) копію посвідчення адвоката Грищенко
О.М. (т.1 а.с. 52);

6) копію витягу з Єдиного Реєстру
адвокатів України, відповідно до якого
Грищенко Олександр Миколайович є
адвокатом (т.1 а.с. 85);

6) копію платіжного доручення від 28.01.2013
року №191 на перерахування фізичній
особі - підприємцю Грищенко Олександру
Миколайовичу 2 000,00 грн. плати за послуги
згідно договору №28-1/13 від 23.01.2013 року
(т.1 а.с. 53).

Як визначено пунктом 14.1.226 статті 14
Податкового кодексу України,
самозайнята особа - платник податку,
який є фізичною особою - підприємцем
або провадить незалежну професійну
діяльність за умови, що така особа не є
працівником в межах такої
підприємницької чи незалежної
професійної діяльності.

Незалежною професійною діяльністю є
участь фізичної особи у науковій,
літературній, артистичній, художній,
освітній або викладацькій діяльності,
діяльність лікарів, приватних
нотаріусів, адвокатів, аудиторів,
бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи
архітекторів, особи, зайнятої
релігійною (місіонерською) діяльністю,
іншою подібною діяльністю за умови, що
така особа не є працівником або
фізичною особою - підприємцем та
використовує найману працю не більш як
чотирьох фізичних осіб.

Статус адвоката характеризується
певними елементами, зокрема, права і
обов'язками, які перебувають у
нерозривному взаємозв'язку. Так, право
адвоката представляти за плату
інтереси довірителя, пов'язано із
можливістю довірителя віднеси плату за
послуги адвоката до судових витрат. При
цьому адвокат має отримати таку суму
гонорару.

Виходячи зі ст. 19 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
адвокати не можуть займатися
підприємницькою діяльністю. Їх
діяльність відповідно віднесена до
незалежної діяльності.

Надані докази свідчать про те, що
Грищенко Олександр Миколайович
надавав ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»
правові послуги і отримав за це від ТОВ
«Компанія «Ніко-Тайс» плату в сумі 2 000,00
грн. як фізична особа - підприємець, а не
як адвокат, тому ці витрати позивача не
є витратами на оплату послуг адвоката у
розумінні ст. ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується зі висновком суду першої
інстанції про те, що вимоги ТОВ
«Компанія «Ніко-Тайс» про солідарне
стягнення з відповідачів витрат на
послуги адвоката не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення;

Відповідно до ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів,
керуючись ст. ст. 103, 104 Господарського
процесуального кодексу України,
скасовує рішення господарського суду
Київської області від 12.08.2013 року у
справі №911/2004/13 в частині стягнення
витрат на послуги адвоката та приймає
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
витрат на послуги адвоката.

Керуючись статтями 33, 34, 44, 48, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
селянського(фермерського)
господарства «Василько» на рішення
господарського суду Київської області
від 12.08.2013 року у справі №911/2004/13
задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 12.08.2013 року у
справі №911/2004/13 в частині стягнення
адвокатських витрат у розмірі 2 000,00 грн.
скасувати.

3. В цій частині прийняти нове рішення,
яким відмовити у стягненні з
товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»
87,58 грн. та з селянського (фермерського)
господарства «Василько» 1 912,42 грн. на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» адвокатських витрат.

4. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23,
ідентифікаційний код 38039872) на користь
селянського (фермерського)
господарства «Василько» (71725,
Запорізька обл., Токмацький р-н, с.
Чистопілля, ідентифікаційний код 22121626)
75 (сімдесят п'ять) грн. 35 коп. судового
збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити
господарському суду Київської області.

6. Справу №911/2004/13 повернути до
господарського суду Київської області.

Головуючий суддя
О.В. Агрикова

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз