ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 лютого 2014 р. Справа №
903/1356/13

за позовом ОСОБА_1, с.Городище-2,
Луцький район

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
«Городище», с.Городище, Луцький район

про визнання недійсними рішення
загальних зборів учасників товариства.

Суддя Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
довіреність від 26.06.2013 року;

від відповідача: Никонюк О.А. -
представник, дов. № 1; Максимчук Ю.П. -
представник, дов. від 07.12.2013 р.

В судовому засіданні було оголошено
перерву з 27.01.2014 р. по 03.02.2014 р. для
з'ясування обставин справи та
долучення сторонами доказів у справі.

Суть спору:

Позивач - ОСОБА_1, звернувшись з позовом
до суду, просить визнати недійсним
рішення загальних зборів учасників
СГТОВ «Городище» про виключення ОСОБА_1
зі складу учасників СГТОВ «Городище»,
оформлене протоколом від 12.06.2013 р.;
визнати недійсною нову редакцію
Статуту СГТОВ «Городище», затверджену
рішенням загальних зборів учасників
СГТОВ «Городище» 12.06.2013 р.; скасувати
державну реєстрацію змін до установчих
документів СГТОВ «Городище», яка
пов'язана зі зміною складу учасників,
здійснену державним реєстратором
Горбач Н.П. 12.06.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на порушення відповідачем
вимог ст.ст.61, 64 Закону України «Про
господарські товариства» при
проведенні загальних зборів учасників,
а саме: він, як учасник товариства не
був повідомлений про проведення
загальних зборів СГТОВ «Городище»; на
загальних зборах безпідставно
прийнято рішення про виключення його
зі складу учасників СГТОВ «Городище».

Відповідач у письмових поясненнях (вх.
№ 01-29/13762/13 від 09.12.2013 р.) та представники
в судовому засіданні проти позову
заперечують з наступних підстав.

ОСОБА_1 вийшов з товариства на підставі
поданої ним 26.11.2004 р. нотаріально
посвідченої заяви на ім'я директора
СГТзОВ «Городище» про виключення його
з учасників товариства і отримання від
товариства коштів, сплачених ним до
статутного фонду.

Відповідач вважає, що у відповідності
до приписів ст.ст. 126, 148 ЦК України,
ст.ст.54, 71 Закону України «Про
господарські товариства» з 26.11.2004 р.
ОСОБА_1 не був учасником товариства, на
підставі видаткового ордера № 165
отримав в грудні 2004 р. сплачені ним до
статутного фонду товариства кошти в
сумі 420, 00 грн., а відтак не мав брати
участі у загальних зборах та
повідомлятись про їх проведення.

Відповідачем на виконання вимог ухвали
суду від 09.12.2013 р. на підставі
клопотання від 15.01.2014 р. подано наступні
документи: довідку про внесення коштів
до статутного фонду СГТзОВ "Городище" і
про отримання вказаних коштів після
виходу з учасників товариства, копії
заяви позивача про вихід з товариства
від 26.11.2004 року, довідки банку про
внесення позивачем коштів в статутний
фонд товариства, видаткового касового
ордеру №165 від 22.04.2005 року про отримання
коштів, що були ним внесені в статутний
фонд товариства, довідки з ЄДРПОУ про
реєстрацію СГТзОВ "Городище", наказу
від 25.11.2004 року про звільнення з СГТзОВ
"Городище", заяви ОСОБА_1 про прийняття
на роботу в товариство від 12.05.2005 року,
наказу про призначення ОСОБА_1 на
посаду заступника директора СГТзОВ
"Городище" по механізації, заяви і
наказу про звільненші з роботи від
14.11.2013 року, протоколи зборів учасників
СГТзОВ "Городище" від 20.02.2002 року, 23.04.2002
року, 03.06.2002 року, 01.07.2002 року, 06.08.2002 року,
13.08.2002 року, 10.12.2002 року, 30.01.2003 року,
12.03.2003 року, 24.03.2003 року, 07.06.2003 року,
25.09.2003 року, 14.10.2003 року, 25.01.2004 року,
11.03.2004 року, 11.06.2004 року, 11.06.2004 року,
09.08.2004 року, 22.02.2005 року, 03.03.2005 року,
21.03.2005 року, 05.04.2005 року, 27.05.2005 року,
02.02.2006 року, 11.03.2006 року, 01.04.2006 року,
15.09.2006 року, 17.01.2007 року, 14.06.2010 року,
27.04.2011 року, 23.04.2013 року, 29.05.2013 року,
копії установчого договору, статуту
затвердженого зборами 20.02.2002 року, змін
до статуту затверджених зборами 06.08.2002
року, змін до статут затверджених
зборами 23.04.2002 року, статуту
затвердженого зборами 03.05.2005 року,
статут в новій редакції затверджений
зборами 14.06.2010 року, статут в новій
редакції затверджений зборами 27.04.2011
року, статуту в новій редакції
затверджений зборами 23.04.2013 року,
статут в новій редакції затверджений
зборами 29.05.2013 року.

Позивачем в судовому засіданні були
подані наступні клопотання:

- про витребування у державного
реєстратора реєстраційної служби
Луцького районного управління юстиції
Волинської області (43001, м.Луцьк,
вул.Ковельська, 53) матеріалів
реєстраційної справи № 4
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Городище», яке знаходиться за адресою:
45656, Волинська обл., Луцький район,
с.Городище (Городищенська сільська
рада), вул.Шкільна, 32.

Дане клопотання розглянуто та
задоволено судом.

- клопотання ОСОБА_1 та представника
ОСОБА_2 про надання копій документів,
наданих відповідачем 15.01.2014 р. та
залишення документів в матеріалах
справи до прийняття рішення.

Дане клопотання задоволено судом.

- клопотання ОСОБА_1 про продовження
строку розгляду справи у зв'язку з
необхідністю ознайомлення з
матеріалами справи.

Враховуючи значний обсяг долучених
відповідачем документів судом було
задоволено дане клопотання.

Крім того, в судовому засіданні постало
питання про необхідність витребування
у сторін додаткових доказів та
пояснень у справі, виклику в судове
засідання, як це визначено ст.30 ГПК
України головного бухгалтера СГТзОВ
«Городище» ОСОБА_6 та касира товариства
для з'ясування обставин виплати ОСОБА_1,
частки у статутному фонді товариства в
сумі 420 грн. згідно видаткового
касового ордера № 165 від 22.04.2005 р.

На підставі ухвали суду від 15.01.2014 р.
строк розгляду спору продовжено до
03.02.2014 р. Розгляд справи відкладено на
27.01.2014 р. на 12.00 год. Витребувано у
державного реєстратора реєстраційної
служби Луцького району Головного
управління юстиції у Волинській
області Горбач Н.П., яка знаходиться за
адресою: 43001, м.Луцьк, вул.Ковельська, 53,
оригінали документів реєстраційної
справи (в повному обсязі)
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Городище»
(). Викликано в судове
засідання головного бухгалтера СГТзОВ
«Городище» ОСОБА_6 та касира товариства
(що працювали на момент виплати) для
з'ясування обставин виплати ОСОБА_1
частки у статутному фонді товариства в
сумі 420 грн. згідно касового ордера № 165
від 22.04.2005 р. Директора СГТзОВ
«Городище» ОСОБА_8 зобов'язано
забезпечити явку працівників
товариства в судове засідання.
Відповідача зобов'язано: надати суду
оригінали документів (для огляду),
долучених суду на підставі заяви від
15.01.2014 р. Явку уповноважених
представників сторін, позивача,
директора СГТзОВ «Городище» ОСОБА_8 в
судове засідання визнано обов'язковою.

Позивачем в судовому засіданні, яке
відбулось 27.01.2014 р. було подано
пояснення на заперечення відповідача
згідно яких вважає надані відповідачем
заперечення безпідставними.

Посилаючись на вимоги ст.148 ЦК
України та ст.54 Закону України «Про
господарські товариства» зазначає, що
мова йде про вихід учасника з
товариства, тоді як порядок та підстави
виключення учасника з товариства
регламентовано ст.100 ЦК України та ст.64
Закону України «Про господарські
товариства» зі змісту яких вбачається,
що поняття «вихід учасника з
товариства» не є тотожними. Це два
окремі види припинення участі у
товаристві. Так само, і в Статуті
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Городище»
(як в першій редакції Статуту 2002 року,
так і в наступних редакціях) іде мова
про вихід Учасника із ТзОВ та
виключення Учасника із ТзОВ як про
окремі шляхи припинення участі у ТзОВ.

Статутом ТзОВ «Городище»
встановлено, що учасник може бути
виключений зі складу ТзОВ з підстав,
передбачених чинним законодавством
України. Чинним законодавством
України, а саме ст.64 Закону України «Про
господарські товариства» передбачено,
що може бути виключено з товариства
учасника товариства з обмеженою
відповідальністю, який систематично не
виконує або неналежним чином виконує
обов'язки, або перешкоджає своїми діями
досягненню цілей товариства.

Таким чином, вважає, що не було
жодних підстав для виключення позивача
з товариства.

Крім того, позивач зазначає, що
подана заява від 26.11.2004 р. не могла бути
підставою для прийняття Загальними
зборами учасників ТзОВ «Городище»
рішення про виключення позивача з
товариства так само як і підставою про
вихід учасника з товариства, оскільки в
ній не заявляється про вихід учасника з
товариства.

Позивач не погоджується з
доводами відповідача про розрахунки,
проведені з ним товариством та
виплатою 420 грн. частки, внесеної ним в
статутний фонд, оскільки він з
товариства не виходив, вартість
частини майна товариства, пропорційна
його частці у статутному капіталі
товариством йому не виплачувалась, у
видатковому касовому ордері № 165 від
22.04.2005 р. стоїть не його підпис.

Як вважає позивач, станом на 29.05.2013 р.
він був повноважним учасником
товариства, брав участь у прийнятті
рішень з питань діяльності товариства,
про що можуть засвідчити інші учасники
товариства, так і сам відповідач.
Зазначене підтверджує незмінюваністю
частки у статутному фонді товариства,
що підтверджується протоколом зборів
товариства від 29.05.2013 р. (дату складання
якого позивач помилково вважає 12.06.2013
р.), яким були оформлені оскаржувані
рішення. Зазначене свідчить про те, що
позивач як учасник ТзОВ «Городище»
повинен був бути належним чином
повідомлений про дату, місце
проведення та порядок денний загальних
зборів учасників товариства, які
відбулись 29.05.2013 р.

Позивач, посилаючись на п.4 ст.12 ГПК
України, не погоджується з
твердженнями відповідача про те, що
оскільки позивач вибув із учасників
товариства за заявою від 26.11.2013 р. і
навіть отримав від товариства кошти,
які ним були внесені в статутний фонд,
спір ОСОБА_1 не належить до
корпоративних спорів. Вважає, що
рішеннями Загальних зборів учасників
СГ ТзОВ «Городище», які оформлені
протоколом № 12 від 29.05.2013 р., були
порушені права та законні інтереси,
оскільки його незаконно, безпідставно
було виключено з товариства у зв'язку з
чим розподілено його частку та внесено
зміни до Статуту товариства. Крім того,
були порушені вимоги ст.61 Закону
України «Про господарські товариства»
та Статуту ТзОВ «Городище», оскільки не
був належним чином повідомлений про
проведення загальних зборів і
позбавлений можливості взяти у них
участь.

Позивачем 27.01.2014 р. у судовому засіданні
було подано заяву про уточнення
позовних вимог відповідно до якої
просить:

- Визнати недійсними рішення Загальних
зборів учасників
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Городище», оформлені протоколом № 12
від 29.05.2013 р.

- Визнати недійсною нову редакцію
Статуту сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Городище»,
затверджену рішенням Загальних зборів
учасників сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Городище» 29.05.2013 р.

- Скасувати державну реєстрацію змін до
установчих документів
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Городище», яка пов'язана зі зміною
складу учасників, здійснену державним
реєстратором Фоміним А.Ю. 12.06.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з матеріалів
реєстраційної справи № 94
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Городище»
() позивачу стало відомо,
що збори учасників товариства, на яких
прийняті оскаржені рішення про
виключення ОСОБА_1 зі складу учасників
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Городище», були проведені 29.05.2013 р. і
оформлені відповідно протоколом не від
12.06.2013 р., як помилково вважав позивач, а
від 29.05.2013 р. № 12. А вже 12.06.2013 р. на
підставі вказаного протоколу
державним реєстратором Фоміним А.Ю. (а
не Горбач Н.П., як помилково вважав
позивач) було проведено державну
реєстрацію змін до установчих
документів сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Городище».

29 травня 2013 р. Загальними зборами
учасників ТзОВ «Городище» були
розглянуті наступні питання порядку
денного:

1. Про виключення учасника з товариства.

2. Про придбання товариством частки
учасника.

3. Про розподіл придбаної товариством
частки між учасниками.

4. Про внесення змін до Статуту
товариства.

За результатами розгляду вказаних
питань порядку денного Загальними
зборами товариства були прийняті такі
рішення:

1. Виключити ОСОБА_1, з учасників ТзОВ
«Городище» з 27.02.2005 р.

2. Придбати ТзОВ «Городище» частку
учасника ОСОБА_1,, яка становить 10 380
грн.

3. Затвердити розмір частки ОСОБА_8 в
сумі 21 800 грн., що складає 21%; затвердити
розмір частки ОСОБА_10 в сумі 31 140 грн.,
що складає 30%; затвердити розмір частки
ОСОБА_17 в сумі 31 140 грн., що складає 30%,
затвердити розмір частки ОСОБА_6 в сумі
19 720 грн., що складає 19%.

4. Внести зміни до Статуту
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Городище»
та викласти його в новій редакції.

Як зазначає позивач, вищевикладені
рішення Загальних зборів учасників
ТзОВ «Городище» прийняті з грубим
порушенням чинного законодавства.

Зокрема, позивача, як учасника
товариства не було повідомлено про
проведення Загальних зборів учасників,
що є порушенням ст.61 Закону України
«Про господарські товариства» та
Статуту товариства. Також були
відсутні підстави, передбачені ст.64
Закону України «Про господарські
товариства», про виключення позивача
із товариства. Відповідно, незаконними
є рішення про розподіл його частки між
учасниками товариства та внесення змін
до Статуту товариства. Крім того,
позивача було виключено «заднім»
числом - 27.02.2005р.

Оскільки позивач не вчиняв дії,
спрямовані на припинення
корпоративних прав та обов'язків
учасника товариства, а також належним
чином виконував обов'язки учасника
товариства та не перешкоджав своїми
діями досягненню цілей товариства, то
не було жодної підстави для прийняття
рішення про виключення його зі складу
учасників ТзОВ «Городище», придбання
товариством і розподілу частки
учасника, а також внесення змін до
Статуту товариства. Як вважає позивач,
рішення, прийняті на цих зборах,
порушили його права та законні
інтереси.

Суд, розглянувши заяву позивача про
уточнення позовних вимог від 27.01.2014 р.,
приходить до висновку про залишення її
без розгляду та приєднання до
матеріалів справи.

При цьому, виходив із такого. За
приписами ст.22 ГПК України не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про «доповнення» або
«уточнення» позовних вимог, або
заявлення «додаткових» позовних вимог
і т.п.

Як визначено у п.3.11 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі надходження
до господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову,
чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміна предмета або підстав
позову.

Якщо в заяві позивача йдеться про
збільшення розміру немайнових вимог
(наприклад, про визнання недійсним ще
одного акта, крім того, стосовно якого
відповідну вимогу вже заявлено), то
фактично також йдеться про подання
іншого позову.

Водночас, згідно абз.4 ст.22 ГПК України
право позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті шляхом подання
письмової заяви, яка за формою і
змістом має узгоджуватися із ст.54 ГПК
України з доданням до неї документів,
зазначених у ст.57 названого кодексу.

Натомість, позивачем заява про
уточнення позовних вимог була подана
після початку розгляду справи по суті.
За змістом є заявою про зміну підстав
та предмету позову. Відтак, зміна
предмету позову означає зміну вимоги, з
якою позивач звернувся до відповідача,
а зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Крім того, позивачем в судовому
засіданні були подані наступні
клопотання:

- про фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дане клопотання було розглянуто та
відхилено судом як таке, що подано з
порушенням вимог ст.811 ГПК України, ст.22
ГПК України, оскільки було подано під
час розгляду справи по суті.

- про призначення судово-технічної
експертизи документів, а саме: чи
відповідає час виготовлення протоколу
Загальних зборів учасників СГ ТзОВ від
03.03.2005 р. № 2 даті, яка вказана у ньому,
або він виготовлений пізніше?

- чи виготовлено протокол Загальних
зборів учасників ТзОВ «Городище» від
03.03.2005 р. № 2 пізніше, ніж протокол
Загальних зборів учасників СГ ТзОВ
«Городище» від 29.05.2013 р.?

Дане клопотання було розглянуто та
відхилено судом як безпідставне,
необґрунтоване, не підтверджене
певними доказами щодо фальсифікації та
підлогу даних документів.

Водночас, у суду відсутні сумніви у їх
достовірності, про що було встановлено
в судовому засіданні.

- про виклик в судове засідання для
надання пояснень секретаря
Городищенської сільської ради
Шидловської Н.Ю. та зобов'язання її
надати для огляду Реєстр для
реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік.

Дане клопотання було розглянуто та
відхилено судом як безпідставне та
необґрунтоване певними доказами щодо
наявності обставин порушення
законності, що містять ознаки
кримінального правопорушення в діях
секретаря Городищенської сільської
ради.

Відповідачем в судовому засіданні
подано клопотання про припинення
провадження у справі по п.11 ст.80 ГПК
України у зв'язку з відсутністю
предмета спору. Як зазначає відповідач,
достовірно відомо, що 12 червня 2013 року
товариство будь-яких зборів не
проводило, а тому рішенням зборів
будь-чиїх прав не могло порушити, в т.ч.
і позивача.

Дане клопотання було розглянуто та
відхилено судом, виходячи з наступного.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, зумовлена
передбаченими законом обставинами, що
повністю відкидають можливість
судочинства.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (п.11 ст.80 ГПК
України), зокрема у випадку: припинення
і скасування предмета спору (наприклад,
здійснене у встановленому порядку
скасування оспорюваного акта), якщо між
сторонами у зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань;

- спір врегульовано самими
сторонами.

Водночас, відсутність предмета спору
означає відсутність спірного
матеріального правовідношення між
сторонами, тоді як предмет позову -
певну матеріально-правову вимогу
позивача до відповідача, яка
кореспондується зі способами захисту
права, які перелічені, наприклад у ст.16
ЦК України.

Натомість відсутність самого
протоколу № 12 від 12.06.2013 р. не означає
про відсутність матеріально-правової
вимоги позивача до відповідача,
оскільки за доводами позивача він
звертається як учасник товариства за
захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні відповідачем було
долучено до матеріалів справи копію
журналу-ордеру № 1 (видатки каси за
квітень 2005 року), копію видаткового
касового ордеру № 165 від 22.04.2005 р.
(оригінали даних документів були
оглянуті в судовому засіданні). Крім
того, судом були оглянуті оригінал
протоколу № 2 від 03.05.2005 р., оригінал
заяви ОСОБА_1 від 26.11.2004 р., оригінал
протоколу від 29.05.2013 р., реєстраційну
справу сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Городище» № 94,
витребуваної у Державного реєстратора
реєстраційної служби Луцького району.

Представники сторін в повному об'ємі
ознайомлені з матеріалами справи та
матеріалами реєстраційної справи ТзОВ
«Городище».

В судовому засіданні були заслухані
усні та письмові пояснення головного
бухгалтера СГ ТзОВ «Городище» ОСОБА_6
та касира товариства ОСОБА_12, директора
товариства ОСОБА_8

Суд, розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши уповноважених
представників сторін та осіб,
викликаних судом, встановив наступне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом визначені ст.16
Цивільного кодексу України та ст.20
Господарського кодексу України.

Згідно п.4 ч.1 ст.12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Згідно ст.167 ГК України корпоративні
права - це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (девідентів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
Закону, а також інші правомочності,
передбачені законом або статутними
документами.

Визначення корпоративних прав
наведено також і в п.1.8 Закону України
від 28.12.1094 р. (зі змінами) «Про
оподаткування прибутку підприємств»
згідно якого корпоративні права - право
власності на статутний фонд (капітал)
юридичної особи або його частку (пай),
включаючи права на управління,
отримання частки прибутку такої
юридичної особи, а також активів у разі
її ліквідації відповідно до чинного
законодавства, незалежно від того, чи
створена така юридична особа у формі
господарського товариства,
підприємства, заснованого на
власносності однієї юридичної або
фізичної особи, або в інших
організаційно-правових формах.

Закон України "Про господарські
товариства" від 19.09.1991р (надалі Закон №
1576-ХІІ) визначає поняття і види
господарських товариств, правила їх
створення, діяльності, а також права та
обов'язки їх учасників та засновників.

Ст. 4 Закону № 1576-ХІІ визначено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю створюється і діє на
підставі установчого договору і
статуту. Склад і компетенція органів
управління і порядок прийняття ними
рішень визначаються статутом
товариства.

Ст. 10 зазначеного Закону № 1576-ХІІ
визначені права учасників товариства.
Обов'язки учасників товариства
визначені ст.11 Закону №1576-ХІІ, згідно
вимог якої учасники товариства, в тому
числі зобов'язані: додержуватися
установчих документів товариства і
виконувати рішення загальних зборів та
інших органів управління товариства,
виконувати свої зобов'язання перед
товариством, в тому числі і пов'язані
з майновою участю, а також вносити
вклади (оплачувати акції) у розмірі,
порядку та засобами, передбаченими
установчими документами; нести інші
обов'язки, якщо це передбачено цим
Законом, іншим законодавством України
та установчими документами.

Як встановлено, сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Городище»
с.Городище Луцького району Волинської
області було створене у 2002 році,
Установчий договір та Статут якого
були зареєстровані згідно
розпорядження № 68 від 26.02.2002 р.
Державної Адміністрації Луцького
району за реєстраційним номером
80216.

Позивач зазначає, що з моменту
створення СГ ТзОВ «Городище» він є
учасником товариства з часткою у
Статутному фонді 10%.

Як вбачається із Установчого договору
та Статуту, на момент створення
товариства учасниками є: ОСОБА_8 -
часткою у статутному фонді 51%; ОСОБА_6 -
з часткою 19%; ОСОБА_1 - з часткою 10%;
ОСОБА_13 - з часткою 10%; ОСОБА_14 - з часткою
10%.

Влітку 2013 року позивачу стало відомо
про виключення його зі складу
учасників СГ ТзОВ «Городище», що
підтверджує Витягом з ЄДРПОУ станом на
10.06.2013 р. та станом на 26.06.2013 р., а саме
12.06.2013 р. були проведені Загальні збори
учасників СГ ТзОВ «Городище», на яких
прийнято рішення про виключення ОСОБА_1
зі складу учасників товариства.

Відповідно рішенням цих же зборів були
внесені зміни до установчих документів
товариства, і цього ж дня проведена
державна реєстрація змін до установчих
документів СГ ТзОВ «Городище», яка
пов'язана зі зміною складу засновників.

Позивач вважає, що збори учасників СГ
ТзОВ «Городище» від 12.06.2013 р. відбулися
з грубим порушенням вимог чинного
законодавства, а саме: учасник
товариства ОСОБА_1 (позивач у справі) не
був повідомлений про проведення
Загальних зборів учасників, що є
порушенням ст.61 Закону України «Про
господарські товариства». Також були
відсутні і підстави, встановлені ст.64
Закону України «Про господарські
товариства», для виключення його зі
складу учасників СГ ТзОВ «Городище»,
оскільки позивач не заявляв про намір
вийти зі складу товариства, а також
належним чином виконував обов'язки
учасника товариства та не перешкоджав
своїми діями досягненню цілей
товариства, а відтак не було жодної
підстави для виключення його зі складу
учасників СГ ТзОВ «Городище».

Водночас, суд приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

При цьому, виходить з наступного.

Згідно Статуту сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Городище» за 2003 р.
(п.3.1) учасники ТОВ мають право в т.ч.
(п.5.1.6) виходити з ТзОВ у встановленому
порядку.

Пунктами 11.3, 11.4, 11.5 даного Статуту
передбачено, що участь у ТзОВ може
припинятися шляхом виходу Учасника із
ТзОВ, виключення учасника із ТзОВ …;
учасник має право вийти з ТзОВ,
повідомивши ТзОВ про свій вихід не
пізніше ніж за три місяці до цього;
учасник, який виходить з товариства,
має право одержати вартість частини
майна, пропорційну його частці у
Статутному капіталі ТзОВ.

Чинне законодавство України
передбачає право учасника товариства з
обмеженою відповідальністю на вихід із
товариства (ст.148 ЦК України), ст.88
Господарського кодексу України, ст.54
Закону України «Про господарські
товариства».

Відповідно до ст.148 ЦК України учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю має право вийти з
товариства, повідомивши товариство про
свій вихід не пізніше ніж за три місяці
до виходу, якщо інший строк не
встановлений Статутом.

Учасник, який виходить із товариства з
обмеженою відповідальністю, має право
одержати вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному
капіталі товариства.

З аналізу ч.3 ст.29 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» вбачається,
що повідомлення про вихід може мати дві
форми:

1) заяви про вихід із товариства - для
фізичної особи;

2) рішення про вихід зі складу
засновників (учасників) - для юридичної
особи.

За вимогами даного Закону у разі
внесення змін до установчих
документів, пов'язаних зі зміною складу
засновників (учасників) юридичної
особи, додатково подається примірник
оригіналу (ксерокопія, нотаріально
засвідчена копія) заяви фізичної особи
про вихід зі складу засновників
(учасників). На даний час Закон не
вимагає нотаріального посвідчення
заяви фізичної особи про вихід (така
вимога існувала до того, як Законом від
21.04.2011 р. № 3263-VI були внесені зміни до
зазначеної статті).

Судом встановлено, що засновником ТзОВ
«Городище» ОСОБА_1, (позивач у справі)
26.11.2004 р. на ім'я директора СГ ТзОВ
«Городище» була подана нотаріально
посвідчена заява (заява була
посвідчена і зареєстрована
Городищенською сільською радою) згідно
якої ОСОБА_1, просив виключити з
учасників товариства і запропонував
викупити належну йому частку у
статутному фонді.

Згідно п.18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 р. за
№ 13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів», в подальшому
Постанова № 13, безумовною підставою
для визнання недійсними рішень
загальних зборів у зв'язку з прямою
вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами
рішення за відсутності кворуму для
проведення загальних зборів чи
прийняття рішення (ст..ст.41, 42, 59, 60
Закону України «Про господарські
товариства», надалі Закону);

- прийняття загальними
зборами рішень з питань, невключених до
порядку денного загальних зборів
товариства (ч.4 ст.43 Закону);

- прийняття загальними
зборами рішення про зміну статутного
капіталу товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(ст..40, 45 Закону);

Як визначено судовою практикою, при
розгляді судом справ не всі порушення
законодавства, допущені під час
скликання та проведення загальних
зборів господарського товариства є
підставою для визнання недійсними
прийнятих на них рішень.

Разом з тим, при вирішенні питання
про недійсність рішень загальних
зборів у зв'язку з іншими порушеннями,
допущеними під час скликання та
проведення загальних зборів,
господарський суд повинен оцінити,
наскільки ці порушення могли вплинути
на прийняття загальними зборами
відповідного рішення. При цьому,
необхідною умовою щодо визнання
недійсними рішень загальних зборів
товариства, є встановлення факту
порушення цим рішенням прав та
законних інтересів учасника
товариства.

Згідно п.19 Постанови № 13 право на
звернення до суду з позовом про
визнання недійсними рішень органів
управління товариства мають лише ті
його учасники, які були учасниками на
дату прийняття рішення, що
оскаржується.

З аналізу судової практики (п.17
постанови № 13) та постановою судової
палати у господарських справах
Верховного Суду України від 18.02.2009 р. у
справі № к25/147-08 справи у спорах про
визнання недійсним рішень органів
управління господарського товариства
за позовом особи, яка не є учасником
товариства, у т.ч. таким, що вибув, не
належить до спорів, що виникають з
корпоративних відносин. При цьому,
право на звернення до суду з позовом
про визнання недійсними рішень органів
управління товариства мають лише ті
його учасники, які були учасниками на
дату прийняття рішення, що
оскаржується.

Судом встановлено, що товариством
03.03.2005 р. на підставі рішення Загальних
зборів (протокол № 2) ТзОВ «Городище»
згідно поданої ОСОБА_1 заяви від 26.11.2004
р. його було виключено з учасників
товариства. Як пояснив в судовому
засіданні директор товариства ОСОБА_8
товариством, як це визначено чинним
законодавством України, не було
внесено відповідні зміни в установчі
документи, що не позбавило права
товариства на проведення Загальних
зборів учасників товариства
«Городище» 29.05.2013 р. (протокол № 12). На
підставі даного рішення постановлено:
виключити ОСОБА_1 з учасників ТзОВ
«Городище» з 27.02.2008 р.; придбати ТзОВ
«Городище» частку ОСОБА_1, яка
становить 10 380 грн.; затвердити розмір
часток ОСОБА_8 в сумі 21 800 грн., що
складає 21%; ОСОБА_10 в сумі 31 140 грн., що
складає 30%; ОСОБА_17 в сумі 31 140 грн., що
складає 30%; ОСОБА_6 в сумі 19 720 грн., що
складає 19%; внести зміни до Статуту
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Городище»
та викласти його в новій редакції.

Судом не взято до уваги тверджень
позивача про те, що будь-яких заяв про
вихід із учасників товариства він не
подавав, а підстави для виключення із
учасників товариства, як це
передбачено чинним законодавством
були відсутні.

Натомість, з досліджених судом
обставин виходу ОСОБА_1 із числа
учасників товариства, а саме пояснень
директора товариства ОСОБА_8, головного
бухгалтера та учасника товариства
ОСОБА_6 (викликаних на підставі ухвали
суду від 15.01.2014 р.) встановлено, що
ОСОБА_1 в кабінеті директора ОСОБА_8
була подана заява 26.11.2004 р. про вихід із
учасників товариства.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні,
на підставі поданої письмової заяви
від 26.11.2004 р. на адресу директора
товариства він мав намір вийти із числа
учасників товариства, оскільки
будь-яких порушень та обставин, які
свідчили б перешкоджання діяльності
товариству з його сторони не було.

22.04.2005 р. ОСОБА_1 згідно видаткового
касового ордера № 165 виписаного
головним бухгалтером товариства
ОСОБА_6 та скріпленого підписом
директора ОСОБА_8 було виплачено 420 грн.
в якості повернення йому частки у
статутному фонді товариства. В
судовому засіданні касир товариства
ОСОБА_12 пояснила та надала письмові
пояснення, що вказані грошові кошти на
прохання ОСОБА_1 одержала його дружина -
ОСОБА_15, яка на той час працювала в
товаристві на посаді бухгалтера.
Будь-яких доказів на спростування
зазначених обставин, а саме факту
фальсифікації даних бухгалтерських
документів, підробки поданої ОСОБА_1
заяви від 26.11.2004 р. та повернення даних
коштів товариству позивачем не було
надано.

Водночас, під час розгляду даної справи
позивачем було подано на адресу суду
заяву від 03.02.2014 р. про долучення
мирової угоди, укладеної між сторонами
у межах справи № 6/903/1356/13 та заяву
ОСОБА_1 від 03.02.2014 р. (нотаріально
завіреної приватним нотаріусом ОСОБА_16
03.02.2014 р.).

Згідно мирової угоди, сторони
погодилися рахувати днем виходу ОСОБА_1
з ТзОВ «Городище» 26.11.2004 р. Позивачем
визнано, що Відповідачем на день
підписання мирової угоди добровільно
сплачено позивачу грошові кошти в сумі
70 000 грн. - вартості частини майна
товариства пропорційно частці в
статутному капіталі.

Сторони дійшли згоди стосовно
розподілу судових витрат у даній
справі.

Підписання вказаної мирової угоди
Позивачем та Відповідачем свідчить про
відсутність між ними претензій
майнового та правового характеру.

Крім того, згідно нотаріально
завіреної заяви ОСОБА_1 від 03.02.2014 р.
підтверджено його волевиявлення про
добровільний вихід зі складу учасників
СГ ТзОВ «Городище», який було здійснено
26 листопада 2004 року та виплату
товариством повністю вартості частини
майна в статутному капіталі товариства
в сумі 70 000 грн.

Цим самим стверджено ОСОБА_1 про те, що
не має ніяких претензій, в т.ч. майнових
до сільськогосподарського товариства
«Городище» та інших його учасників.

Зазначені докази додатково
підтверджують, що моментом виходу
ОСОБА_1 з числа учасників є дата подачі
ним заяви 26.11.2004 р.

Оскільки ОСОБА_1 подав заяву про вихід
із товариства 26.11.2004 року, то на момент
проведення зборів 29.05.2013 року позивач
вийшов зі складу учасників товариства.

Виходячи з зазначених обставин, ОСОБА_1
було виключено зі складу Учасників
(засновників) товариства на підставі
його заяви від 26.11.2004 року, а не на
підставі рішення зборів учасників від
12.06.2013 року, які товариством не
проводилися.

Слід врахувати, що відповідно до
Цивільного Кодексу України та Закону
України «Про господарські товариства»,
п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №13 від 24.10.2008 року учасник ТОВ
чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з
товариства незалежно від згоди інших
учасників та самого товариства. Вихід
зі складу учасників товариства не
пов'язується ні з рішенням зборів
учасників, ні з внесенням змін до
установчих документів товариства.

У зв'язку з цим, моментом виходу
учасника з товариства є дата подачі ним
заяви про вихід відповідній посадовій
особі товариства або вручення заяви
цим особам органами зв'язку.

Отже, на вихід учасника з товариства не
вимагається згода інших учасників або
прийняття відповідного рішення
зборами учасників товариства, а днем
виходу є день подачі ним заяви про
вихід з товариства у встановленому
порядку.

Заява про вихід учасника з товариства є
формою реалізації передбаченого
законом права учасника на припинення
корпоративних відносин між учасником і
товариством шляхом виходу з
товариства, наслідком якого є
виділення частки, зміна складу
учасників, внесення змін до установчих
документів і т.д.

Невнесення змін до установчих
документів, не проведення державної
реєстрації змін до установчих
документів не означає, що учасник, який
в установленому порядку вибув з
товариства, автоматично повертається в
число учасників (постанова ВГС від
09.03.2010 р. по справі № 24/58).

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Беручи до уваги те, що позивачем не
було доведено про порушення своїх прав
та охоронюваних законом інтересів зі
сторони відповідача у справі, а саме
про неправомірність виключення з
учасників товариства та відсутність
будь-яких, в т.ч. матеріально-правових
вимог до товариства зі сторони ОСОБА_1
на момент прийняття рішення у справі,
суд приходить до висновку про відмову у
позові вцілому.

Позивачем при подачі позову було
сплачено судовий збір у сумі 1 147 грн.,
на повернення якого не наполягає.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 15, 16,
148 Цивільного кодексу України, Законом
України «Про господарські товариства»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №13 від 24.10.2008 року, ст.ст. 33, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1, с.Городище-2, Луцького
району до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Городище»,
с.Городище, Луцького району про
визнання недійсними рішення загальних
зборів учасників товариства, нової
редакції Статуту та скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів від 12.06.2013 р.
відмовити.

Повне рішення складено 03.02.2014 р.

Суддя
В.А.Пахолюк