ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

20.01.2014Справа № 901/3677/13За позовом -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Південьстальмонтаж», м. Сімферополь,

до відповідача - Приватного
акціонерного товариства
«М'ясокомбінат «Сімферопольский»,
м. Сімферополь,

про визнання недійсним договору.

Суддя С.Я. Тітков

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - Володін Є.Р. -
представник за довіреністю від 14.08.2012
б/н, паспорт серії МО 842522, виданий
Нововоронцовським РВУМВС України в
Херсонській області від 20.09.2000.

Від відповідача - Харманська Д.О. -
представник за довіреністю від 05.08.2013
б/н, паспорт серії ЕС 983543, виданий
Центральним РВ Сімферопольського МУГУ
МВС України в Криму від 13.05.1999.

Суть спору:

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «будівельна компанія
«Південьстальмонтаж», м. Сімферополь,
звернулося до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом
до Приватного акціонерного товариства
«М'ясокомбінат Сімферополь», м.
Сімферополь, про визнання договору про
дольову участь у будівництві
прибудованих приміщень до жилого
будинку № 17б по вул. 1-ї Кінної Армії в
м. Сімферополі, укладений
31.08.1994 року між Трестом
«Південьстальмонтаж» та кооперативом
«Комплекс-90», недійсним та клопотання
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на об'єкт нерухомого
майна - нежитлових приміщень загальною
площею 170,6 кв.м. за адресою: Автономна
Республіка Крим, вул. 1 Кінної Армії, б.
17«б».

Представники сторін підтримали доводи,
викладені у позові та відповідно у
відзиві на нього в повному обсязі.

Під час судового засідання
представником відповідача заявлено
клопотання про доручення до матеріалів
справи Акту прийому-передачі від 25.09.1996
року, Договору про дольову участь у
будівництві прибудованих приміщень до
жилого будинку № 17-б по вул. 1-ї Кінної
Армії в м. Сімферополі.

Надані суду документи підлягають
долученню до матеріалів справи.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В
:

31.08.1994 між Трестом
«Південьстальмонтаж» (забудовник) та
Коперативом «Комплекс-90» (пайовик)
укладено договір про дольову участь у
будівництві прибудованих приміщень до
жилого будинку №176 по вул. 1-ї Кінної
Армії в м. Сімферополі та передання
Забудовником йому у власність
приміщень для магазину та кафетерію
площею 200 кв.м.

25.09.1996 року договір сторонами виконаний
і забудовник передав, а пайовик
прийняв нежитлове приміщення під
фірмовий магазин і кафетерій площею 171
кв.м., розташоване у прибудові до жилого
будинку по вул. 1 Кінної Армії, 17-б.

Роботи, перелічені у п.п. 2.2 п.2 договору
від 31.08.1994 року виконані в повному
обсязі та відповідають будівельним
нормам та правилам.

Розрахунки проведені в повному обсязі.
Сторони претензій друг другу не мають.

Зазначені обставини підтверджуються
актом прийому-передачі від 25.09.1996 року.

11.09.2007 року позивач придбав за
договором купівлі-продажу об'єкт
нерухомості і нежитлові приміщення
загальною площею 170,6 кв.м., що
знаходяться у прибудові до будинку № 17
«б» по вул. 1 Кінної Армії в м.
Сімферополі.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 20.03.2012
по справі № 5002-22/283-2012 цей договір
купівлі-продажу прибудови до будинку №
17 «б» по вул. 1 Кінної Армії в м.
Сімферополі визнаний недійсним та
власником цього об'єкту визнано ПАТ
«М'ясокомбінат «Сімферопольский».

Оскільки суд в обгрунтування свого
рішення про визнання ПАТ
«М'ясокомбінат «Сімферопольский» на
спірні приміщення послався на договір
про дольової участі, укладений 31.08.1994
Трестом «Південьстальмонтаж» і
Кооперативом «Комплекс-90», ТОВ
«Будівельна компанія
««Південьстальмонтаж» звернулося до
суду за захистом свого порушеного
права власності на зазначені нежитлові
приміщення з позовом про визнання
цього договору недійсним.

При цьому, в обґрунтування своїх вимог
позивач послався на наступні
обставини:

1)договір від 31.08.1994 року засвідчений
печаткою неіснуючого на день укладення
договору господарського товариства:
ВАТ «Південьстальмонтаж»;

2)договір від 31.08.1994 року не є договором
про дольову участь у будівництві,
оскільки таки договори не були
передбачені діючим в той час
законодавством.

За своїм змістом вказаний договір є
договором підряду на капітальне
будівництво, правилам укладання якого
він не відповідає.

Щодо строку звернення до суду, то про
існування цього договору позивачу
стало відомо з часу звернення ПАТ
«М'ясокомбінат «Сімферопольский» за
зустрічною позовною заявою 15.02.2012 по
справі № 5002-22/283-2012.

Позивач просить у позові відмовити з
посиланням на наступне, а саме:

1) договір від 31.08.1994 року є ні договором
підряду, а договором про спільну
діяльність, яка передбачена главою 38 ЦК
УРСР і який відповідає вимогам діючого
на цій час вимогам закону;

2) договір від 31.08.1994 року підписано
керуючим Трестом гр.Лимарем Н.Г., який
діяв на підставі Статуту; відсутність
печатки тресту на договорі не може бути
підставою для визнання договору
недійсним.

Крім того, господарським судом
Автономної Республіки Крим у своєму
рішенні від 20.03.2012 по справі № 5002-22/283-2012
оцінка спірного договору дана і
визнано, що договір є укладеним.

Щодо прав позивача, то вони цим
договором не могли бути порушеними,
оскільки на час укладення договору
позивача не існувало.

Позов не підлягає задоволенню за
наступними підставами:

1.Недійсними є правочини, які не
відповідають вимогам закону і порушено
хоча би одна умова дійсності правочину,
а саме: правомірність та не
аморальність правочину, дієздатність
учасників правочину, збіг воли та
волевиявлення, відсутність пороків в
утворенні волі, дотримання форми
правочину в тих випадках, коли її
недотримання тягне недійсність
правочину.

Договір від 31.08.1994 року «Про дольову
участь у будівництва прибудованих
приміщень до жилого будинку № 17 «б» по
вул. 1 Кінної Армії в м. Сімферополі
дійсно є договором підряду на
капітальне будівництво, оскільки є
платним, у відмінності від договору про
сумісну діяльність.

Проте, у главі 29 Цивільного кодексу
Української ССР в редакції від 18.07.1963
року не передбачена форма договору на
капітальне будівництво як і наслідки
недотримання цій форми у вигляді
визнання договору недійсним.

Тому посилання позивача на відсутність
на договорі печатки підрядника, а його
правонаступника (ВАТ
«Південьстальмонтаж») не є порушенням
форми договору і не тягне його
недійсність.

Зазначена обставина свідчить про те, що
печатка була накладена на договір не
31.08.1994, а в інший час, що не тягне
будь-яких правових наслідків, а лише
підтверджує схвалення правочину
правонаступником треста.

Посилання позивача на порушення
сторонами за договором від 31.08.1994
«Правил про договори підряду на
капітальне будівництво», затверджених
Радою Міністрів СРСР від 26.12.1986 № 1550, то
суд не приймає до уваги ці доводи
позивача у зв'язку з наступним.

У 1993 році Науково-технічною Радою
Міністерства України по справах
будівництва та архітектури розроблено
Положення «Про підрядні контракти у
будівництві».

Відповідно до постанови Верховної Ради
України від 12.09.1991 «Про порядок
тимчасової дії на території України
окремих актів законодавства Союзу ССР»
на території республіки
застосовуються акти законодавства
Союзу ССР з питань, що не урегульовані
законодавством України, за умови, якщо
вони не суперечать Конституції і
Законом України.

Сторони повинні були при укладенні
договору керуватися Положення «Про
підрядні контракти у будівництві» як
рекомендаціями Національного
Міністерства по справах будівництва та
архітектури.

Разом з тим, вони не мали нормативного
характеру і не були обов'язкові для
виконання.

Правила про договори підряду на
капітальне будівництво від 26.12.1986
регулювали правовідносини, пов'язані з
договорами підряду на капітальне
будівництво, які складалися в умовах
адміністративно-командної економіки
СРСР, яке обмежувало коло осіб, які
здійснювали капітальне будівництво.
Будівництво робилося на підставі
відповідних державних планів,
бюджетного фінансування, включення
об'єктів будівництва в титульні списки
і т.д.

В умовах ринкової економіки договори
підряду на капітальне будівництво
укладаються виключно на підставі
свобідного волевиявлення сторін.

Тому вимоги, викладені в актах, що
регулюють роботу планової економіки,
не можуть застосовуватися до
правовідносин, які виникають в умовах
ринкової економіки.

Договір від 31.08.1994 містить всі умови, що
є суттєвими, для договорів даної
категорії, а саме: в ньому зазначено
об'єкт будівництва, вартість
будівництва, зобов'язання сторін.

Тому, договір від 31.08.1994 не може бути
визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу
Української РСР недійсним правочином є
правочин, який не відповідає вимогам
закону.

Ані Правила про договори підряду на
капітальне будівництво, затверджені
постановою Радою Міністрів РСР 26.12.1976,
ані Положення «Про підрядні контракти
у будівництві» 1993 не є законами.

Отже, недотримання вимог цих
документів не тягне недійсності
договору в розумінні ст. 48 Цивільного
кодексу Української РСР.

2.Якщо чинне законодавство не визначає
коло осіб, які можуть бути позивачами у
справах, пов'язаних з визнанням угод
недійсними, позивачами у справі може
бути сторони за договором, прокурор,
державні та інші органи, а також
будь-яке підприємство, установа,
організація, чиї права та охоронювані
законом інтереси порушує ця угода.

Позивач не є стороною за договором від
31.08.1994.

Не є він і правонаступником ані Тресту
«Південьстальмонтаж», ані Кооперативу
«Комплекс-90».

При укладенні договору 31.08.1994 інтереси
позивача ні яким чином не могли бути
порушені, оскільки ТОВ «Будівельна
компанія «Південьстальмонтаж»
створена у 2007 році і її єдиним
учасником є громадянка Ампілова В.З.

Обгрунтовуючи своє право на звернення
до суду, позивач посилається на те, що
право власності відповідача на
нежитлові приміщення у буд. № 17 «б» по
вул. 1 Кінной Армії в м.
Сімферополі визнано рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 20.03.2012 у справі №
5002-22/283-2012 саме на підставі договору від
31.08.1994.

Але, це визначає, що позивач не є
власником згаданих приміщень і договір
відносно будівництва цих приміщень не
зачіпає і взагалі не може зачіпати його
інтереси як власника цих приміщень.

Тобто, Тобто, ТОВ «Будівельна компанія
«Південстальмонтаж» є неналежним
позивачем у справі.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Південьстальмонтаж» про визнання
договору від 31.08.1994 недійсним, суд не
вбачає підстав для задоволення заяви
про забезпечення позову в порядку ст. 66
Господарського процесуального кодексу
України.

20.01.2014 у судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Повний текст рішення складено 27.01.2014.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя С.Я. Тітков