ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.14р. Справа № 904/4451/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства
"Інтерпайп Новомосковський трубний
завод", м. Новомосковськ,
Дніпропетровська область

про стягнення 6 235 069, 88 грн.

Суддя
Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Деркач В.А.,
довіреність №10 від 04.02.2014р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі - позивач)
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Новомосковський трубний завод" (далі -
відповідач) про стягнення основного
боргу 5 589 634,26 грн., інфляційних витрат -
13 353,09 грн., пені - 200 673,44 грн.,
3% річних - 40 134,69 грн., 7% штрафу - 391 274,40
грн. та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
укладеним між позивачем та
відповідачем договором № 14/1818/11 на
купівлю - продаж природного газу від
28.09.2011 р. щодо своєчасної оплати
вартості обсягів газу у встановлений
строк договором протягом жовтня -
грудня 2012 року.

02.07.2013 року представником відповідача
до суду подано клопотання про
зупинення провадження у справі №
904/4451/13 до розгляду справи
господарським судом Дніпропетровської
області у справі № 904/4818/13.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.13р.
провадження у справі № 904/4451/13 зупинено
до результатів розгляду господарським
судом Дніпропетровської області судом
справи № 904/4818/13 та набрання рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області у справі № 904/4818/13 законної
сили.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 09.01.2014 р.
поновлено провадження у справі з 06.02.2014
р. і справу призначено в судове
засідання на 06.02.2014 р.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечує проти позовних
вимог. У відзиві на позов вказує на те,
що відповідач виконав свої
зобов'язання по оплаті за поставлений
природний газ без вимоги позивача щодо
його оплати, а тому, нарахування

штрафних санкцій, інфляційних та 3%
річних з боку позивача є
безпідставними та необґрунтованими,
тому в задоволені позову просить
відмовити у повному обсязі.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні 06.02.2014 року оголошені вступна
та резолютивна частини судового
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, оцінивши надані докази в
їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2011 року між позивачем (продавець) та
відповідачем (покупець) укладено
договір № 14/1818/11 на купівлю-продаж
природного газу (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору,
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупцю у IV кварталі 2011 року
та у 2012 році природний газ, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
газ на умовах даного Договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для власних потреб. Покупець є
кінцевим споживачем (п. 1.2. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
Продавець передає Покупцеві в період з
01 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року газ
в обсязі до 9 400 тис. куб. м.

Згідно п. 3.1.2. Договору визначено, що
покупець до 20 числа місяця, що передує
місяцю поставки газу, надає Продавцю
належним чином оформлену заявку на
планові обсяги споживання газу на
наступний місяць, підписану
уповноваженою особою. Плановий обсяг
поставки підтверджується Продавцем та
доводиться до відома газотранспортних
підприємств в електронному вигляді ОДУ
ДК "Укртрансгаз" на відповідний місяць
поставки.

Відповідно до п. 3.3. Договору приймання
- передача газу, переданого Продавцем
Покупцеві у відповідному місяці
продажу, оформлюється актом приймання -
передачі газу. Обсяг споживання газу
Покупцем у відповідному місяці
поставки встановлюється шляхом
складання добових обсягів визначених
на підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

У відповідності до п. 3.4. Договору
визначено, що не пізніше 5-го числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу, Покупець зобов'язується надати
Продавцеві підписані та скріплені
печатками Покупця та
газорозподільного (газотранспортного)
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
Покупцеві та газорозподільному
(газотранспортному) підприємству по
одному примірнику оригіналу акта,
підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою,
або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання
акта. Акти є підставою для остаточних
розрахунків між Сторонами.

Відповідно до пункту 5.4. Договору
зазначено, що загальна сума вартості
природного газу та ціна цього договору
складається із сум вартості місячних
поставок газу.

Згідно п. 6.1. Договору оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 30 (тридцяти)
відсоткової попередньої оплати
вартості планових обсягів поставки
природного газу за 5 (п'ять) днів до
початку здійснення поставки. Решта 70
(сімдесят) відсотків вартості планових
обсягів поставки природного газу
сплачується покупцем протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця наступного за
місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 6.3. Договору в
платіжних дорученнях Покупець повинен
обов'язково зазначати номер договору,
дату його підписання та призначення
платежу.

Договір набуває чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками

Сторін та скріплення їх підписів
печатками Сторін і діє в частині
реалізації газу з 01 жовтня 2011 року до 31
грудня 2012 року, а в частині проведення
розрахунків за газ та послуг з його
транспортування - до повного погашення
заборгованості (п. 11.1. Договору).

В подальшому між Сторонами до договору
було укладено:

- додаткову угоду № 1 від 30.09.2011 року;

- додаткову угоду № 2 від 11.10.2011 року;

- додаткову угоду № 3 від 14.11.2011 року;

- додаткову угоду № 4 від 10.01.2012 року;

- додаткову угоду № 5 від 27.06.2012 року.

Вказані додаткові угоди укладались
Сторонами стосовно зміни ціни на
природний газ.

Як вбачається з матеріалів судової
справи, на виконання умов Договору
позивач протягом жовтня - грудня 2012
року, здійснив поставку природного
газу відповідачу, що підтверджується
актами приймання-передачі природного
газу від 31.10.2012 р., від 30.11.2012 р., 31.12.2012 р.
(а.с. 42-44) на загальну суму 6 234 653,30
грн., які підписані між сторонами та
скріплені печатками сторін з датою
підписання, які зазначені в
вищевказаних актів приймання -
передачі, що підтверджує дату
отримання природного газу.

03.04.2013 р. за вих. № 26/2-41-13 позивач
звернувся до відповідача з письмовою
вимогою щодо оплати заборговоність в
сумі 5 589 634, 26 грн., доказом направлення
зазначеної вимоги є поштова квитанція
від 04.04.2013 р. та опис цінного вкладення
від 04.04.2013 р.(а.с 45-46). Однак відповідач
на вищевказану вимогу не відповів,
тобто залишив її без розгляду.

Відповідач свої зобов'язання за
Договором в частині оплати за товар
виконав частково, після чого
заборгованість відповідача перед
позивачем склала 5 589 634,26 грн., що і є
причиною спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору ( п. 1 ст.
193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається,
якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України та п. 7 ст. 193
Господарського кодексу України).

В процесі розгляду даної справи
відповідачем було проведено погашення
основного боргу за отриманий ним
природний газ в загальній сумі 5 607
728,13 грн. Дана обставина
підтверджується наявними у матеріалах
справи платіжними дорученнями №6227,
№6228 від 16.07.2013 р. (тобто після подачі
позову до суду 04.06.2013 р.).

Вище викладене дає суду підстави для
висновку, що в частині стягнення з
відповідача основного боргу в
сумі 5 589 634,26 грн. між сторонами
відсутній предмет спору, а тому
провадження в цій частині підлягає
припиненню в порядку п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

У відповідності до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Водночас, порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських

санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді сплати
неустойки. Договірна неустойка
встановлюється за згодою сторін, тобто
її розмір та умови застосування
визначаються виключно на їх власний
розсуд.

Відповідно до статті 549 названого
Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

В пункті 7.2. Договору сторони
передбачили, що у разі невиконання
Покупцем умовпункту 6.1. цього Договору,
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день простроченого платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцяти) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

В зв'язку з неналежним виконанням умов
договору щодо своєчасної оплати за
переданий природний газ, позивачем
нарахована відповідачу пеня за період
з 14.11.2012 року по 14.01.2013 року в
сумі 200 673,44 грн., 7% штраф у сумі 391
274,40 грн., які передбачені договором і
підлягають задоволенню.

Крім того позивач просить суд стягнути
відповідача інфляційних за період з
листопада 2012 р. по січень 2013 р. в сумі 13
353,09 грн. та 3 % річних за період з 14.11.2012
р. по 14.01.2013 р. в сумі 40 134,69 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, повинен сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши нарахування інфляційних
за період з листопада 2012 р. по січень 2013
р. в сумі 13 353,09 грн. та 3 % річних за
період з 14.11.2012 р. по 14.01.2013 р. в сумі
40 134,69 грн., які також підлягають
задоволенню.

Доводи відповідача спростовується
матеріалами судової справи, суд вважає
їх безпідставними та необгрунтованими
в силу вищевикладеного .

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, держава забезпечує захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів, зокрема,
шляхом присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосуванням
штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню: в сумі 13 353,09
грн. - інфляційних втрат, 200 673,44 грн. -
пені, 40 134,69 грн. - 3 % річних, 391 274,40 грн. - 7%
штрафу, в частині стягнення 5 589 634,26
грн. - основного боргу підлягають
припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

Згідно ст. 49 Господарський
процесуальний кодекс України судовий
збір по справі покласти на
відповідача, оскільки спір доведено з
його вини.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 49, п.1-1 ст. 80,
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження в частині
стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 5 589 634,26 грн.
відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Інтерпайп Новомосковський
трубний завод" (51200, Дніпропетровська
область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова,
115, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, ) 13 353,09
грн. (тринадцять тисяч триста п'ятдесят
три грн. 09 коп.) - інфляційних втрат, 200
673,44 грн. (двісті тисяч шістсот сімдесят
три грн. 44 коп.) - пені, 40 134,69 грн. (сорок
тисяч сто тридцять чотири грн. 69 коп.) - 3
% річних, 391 274,40 грн. (триста дев'яносто
одна тисяча двісті сімдесят чотири грн.
40 коп.) - 7% штрафу, 68 820,00 грн. (шістдесят
вісім тисяч вісімсот двадцять грн. 00
коп.) - судового збору, про що видати
наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "06 " лютого 2014р.