ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року справа № 919/1385/13

Господарський суд міста Севастополя у
складі судді Лотової Ю.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі господарську справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вітязь-Сервіс"

(95013, м. Сімферополь, вул.
Севастопольська, 45)

до Державного підприємства
"Радгосп-завод імені Поліни Осипенко"

(99814, м. Севастополь, с. Осипенко, вул.
Сухій, буд. 1)

про стягнення 100 665,44 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вітязь-Сервіс"(далі -
позивач) звернулось до господарського
суду міста Севастополя із позовною
заявою до державного підприємства
"Радгосп-завод імені Поліни
Осипенко"(далі - відповідач) про
стягнення 100 665,44 грн., з яких: 93 696,00 грн. -
заборгованість за договором про
надання охоронних послуг від 03.08.2012
№03/08, 6 969,44 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем зобов'язань
щодо оплати охоронних послуг, наданих
йому позивачем за договору про надання
охоронних послуг від 03.08.2012 №03/08.

Ухвалою суду від 02.12.2013 року порушено
провадження у справі, справа
призначена до розгляду у судовому
засіданні.

До початку судового засідання 16.12.2013
року представником позивача суду
надана заява про вжиття заходів до
забезпечення позову, відповідно до
якої представник позивача просив суд
вжити заходи до забезпечення позову
шляхом накладання арешту на грошові
кошти, які знаходяться на
розрахунковий рахунок відповідача №
4017 в ВАТ "Радикал Банк" та
будь-яких інших рахунках, а також на усе
нерухоме майно відповідача, у тому
числі на адміністративну будівлю, що
знаходиться за адресою: 99814, м.
Севастополь, Нахімовський район, сіло
Осипенко, вулиця Сухій, б.1, що належить
замовнику на праві власності.

Відповідно до статі 67 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалою суду від 16.12.2013 в задоволенні
вказаного клопотання позивачу було
відмовлено.

Представник відповідача у судовому
засіданні 16.12.2013 заявив клопотання про
виклик в судове засідання для дачі
пояснень по справі посадових осіб та
працівників державного підприємства
"Радгосп-завод імені Поліни Осипенко", а
саме головного бухгалтера вказаного
підприємства - Єрьоміну Тетяну Юріївну
та головного економіста - Карнаухову
Любов Богданівну.

Суд задовольнив вказане клопотання
представника відповідача. У судовому
засіданні 14.01.2014 посадові особи
відповідача надали пояснення по
справі.

Представник позивача 21.01.2014 через
канцелярію суду надав клопотання про
виклик в судове засідання для дачі
пояснень по справі працівників
товариство з обмеженою
відповідальністю "Вітязь-Сервіс", а
саме охоронця відділу охорони
Анікєєва А.Я., старшого охоронця
відділу охорони Сущенко М.А.

У судовому засіданні 27.01.2014 вказані
особи надали пояснення по справі.

В порядку статті 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи відкладався, у судовому
засіданні оголошувалась перерва до
29.01.2014.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.12.2013 позовні вимоги
підтримав з мотивів, викладених у
позовній заяві(т.1, а.с.3-4) та поясненнях
до позовної заяви(т.2, а.с. 36-37), просив
суд позов задовольнити. Позовні вимоги,
із посиланням на статті 525, 526, 530, 625,
Цивільного кодексу України, статті 193,
202 Господарського кодексу України,
обґрунтовані порушенням відповідачем
умов договору про надання охоронних
послуг від 03.08.2012 №03/08 щодо здійснення
своєчасної та повної оплати охоронних
послуг, наданих позивачем відповідачу
за період з вересня по грудень 2012 року.

В судове засідання 29.01.2014 року
представник позивача не з'явився, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, зазначених у
відзиві на позовну заяву(т.1., а.с. 60-63).
Зокрема, представник відповідача
вказував на те, що фактично позивачем
були надані охоронні послуги
відповідачу тільки у серпні 2012 року,
які були оплачені відповідачем у
повному обсязі, а починаючи з вересня
2012 року позивач фактично не надавав
охоронні послуги відповідачу, охоронці
позивача не з'являлись на території
державного підприємства "Радгосп-завод
імені Поліни Осипенко". Також
відповідач зазначив, що 05.10.2012 між
відповідачем та товариством з
обмеженою відповідністю «ВОМОС» був
укладений договір №177 на
централізовану охорону майна.

В судове засідання 29.01.2014 року
представник відповідача не з'явився
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини 1 пункту 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки явка учасників процесу судом
обов'язковою не визнавалась, а
матеріали справи достатньо
характеризують спірні правовідносини,
суд визнав за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами у
порядку статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, за
відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін,
посадових осіб сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.08.2012 між товариством з обмеженою
відповідальністю "Вітязь-Сервіс" (далі -
позивач, виконавець) та державним
підприємством "Радгосп-завод імені
Поліни Осипенко"(далі - відповідач,
замовник) був укладений договір
надання охоронних послуг №03/08 (далі по
тексту Договір). (т.1, арк.с. 32-33)

Згідно з пунктом 1.1 Договору, замовник
передає, а виконавець бере на себе
обов'язок по охороні адміністративної
будівлі, що розташована за адресою:
м.Севастополь, Нахімовський район,
с.Осипенко, вул.Сухій, буд.1, що належить
Замовнику на підставі права власності
(далі - об'єкт) шляхом здійснення
комплексу організаційних та
практичних заходів охоронних послуг,
що націлені на попередження та
припинення противоправних дій
відносно об'єкту, що охороняється.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що
заходи безпеки на об'єкті здійснюються
відповідно до дислокації, що є
невід'ємною частиною Договору(додаток
2).

У додатку 2 до Договору визначена
дислокація об'єкту «адміністративна
будівля ДП «Радгосп - завод ім.
П.Осипенко», що розташоване за адресою:
м.Севастополь, Нахімовський район,
с.Осипенко, вул.Сухій, буд.1; назва
об'єкту: «адміністративна будівля»;
кількість постів, днів тижня та часів
здійснення охорони: два цілодобових
поста. (т.1, а.с.35).

Відповідно до пункту 2.3 Договору,
порядок забезпечення охорони об'єкту
встановлюється виконавцем, за
погодженням із Замовником, з метою
підтримки максимальної ефективності.

Згідно з пунктом 3.1. Договору вартість
охоронних послуг на об'єкті
визначається на підставі Протоколу
погодження цін, який є невід'ємною
частиною Договору (додаток 1).

Пунктом 3.2 Договору визначено, що
оплата охоронних послуг здійснюється
Замовником щомісяця з передплатою у
розмірі 100(сто)% за місяць, в якому
надаються послуги шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Виконавця.

У пункті 3.3. Договору визначено, що
виконання Договору оформлюється актом
виконаних робіт, який підписується
обома сторонами впродовж 3 банківських
днів з моменту отримання Замовником
акту виконаних робіт. Якщо впродовж 3
банківських днів Замовник не підписує
акт чи не надає письмові заперечення до
його змісту, вважається, що він
підтверджує фактичне виконання
договірних умов, зазначення яких
містить направлений Замовнику акт.

У розділі 4 Договору визначений порядок
здійснення охоронних послуг, де
зокрема зазначається, що приймання та
здавання об'єкту під охорону
здійснюється щоденно уповноваженими
особами Замовника та Виконавця за
журналом приймання-здавання чергувань
(пункт 4.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.2 Договору,
порядок здійснення охорони
робітниками Виконавця та їх обов'язки
виконуються на підставі «Службової
інструкції та функціональних
обов'язків».

Згідно з пунктом 5.2.1 Договору Замовник
зобов'язаний передати Виконавцю об'єкт
під охорону за актом приймання -
передачі.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31 грудня 2012 року.
(пункт 8.1 Договору).

Додатком 1 до Договору визначено, що
вартість охоронних послуг за Договором
складає 16,00 грн. за годину праці одного
охоронця.

На підтвердження надання охоронних
послуг відповідачу позивачем були
надані наступні акти надання послуг на
загальну суму 93 696,00 грн.:

1) акт надання послуг №708 від 30.09.2012 на
суму 23 040,00 грн за вересень 2012 року (т.1,
а.с.36);

2) акт надання послуг №709 від 31.10.2012 на
суму 23 808,00 грн за жовтень 2012 року (т.1,
а.с.37);

3) акт надання послуг №710 від 30.11.2012 на
суму 23 040,00 грн за листопад 2012 року (т.1,
а.с.38);

4) акт надання послуг №711 від 31.12.2012 на
суму 23 808,00 грн за грудень 2012 року (т.1,
а.с.39).

Вказані акти відповідачем не
підписані, печаткою відповідача не
завірені.

Позивач вважає, що відповідач
отримавши охоронні послуги за період з
вересня по грудень 2012 року, свої
зобов'язання по оплаті вказаних послуг
не виконав.

04.12.2012 позивач направив на адресу
відповідача лист, в якому просив
погасити заборгованість за Договором у
розмірі 93 696,00 грн., а також підписати
акти наданих послуг та додаткову угоду
по розірвання Договору.(т.1, а.с. 40)

22.08.2013 року на адресу відповідача
направлена претензія про сплату
заборгованості за договором про
надання охоронних послуг від 03.08.2012
№03/08, у якій позивач запропонував
відповідачу перерахувати на рахунок
позивача суму основного боргу - 93 696,00
грн.; пені - 6 969,44 грн. Претензія залишена
відповідачем без відповіді. (т.1, а.с.44).

Вищезазначені обставини і стали
підставою звернення позивача до суду з
цим позовом.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України, статті 173
Господарського кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України,
зокрема, з договорів та інших
правочинів (угод), а також з інших
юридичних фактів.

Відповідно до частини першої статті 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903
Цивільного кодексу України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

На підтвердження надання охоронних
послуг відповідачу позивачем були
надані акти надання послуг №708 від
30.09.2012, №709 від 31.10.2012, №710 від 30.11.2012, №711
від 31.12.2012 на загальну суму 93 696,00 грн.,
але вказані акти відповідачем не
підписані, печаткою відповідача не
завірені.

Згідно з частиною першою статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність»,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статі 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність» визначено, що первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що надані акти
надання послуг №708 від 30.09.2012, №709 від
31.10.2012, №710 від 30.11.2012, №711 від 31.12.2012 не
відповідають вимогам до первинних
документів, передбачених статтею 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність». Крім
того, відповідачем факт одержання
охоронних послуг за наданими актами
надання послуг №708 від 30.09.2012, №709 від
31.10.2012, №710 від 30.11.2012, №711 від 31.12.2012
заперечувався. Пунктом 3.3. Договору
визначено, що виконання Договору
оформлюється актом виконаних робіт,
який підписується обома сторонами
впродовж 3 банківських днів з моменту
отримання Замовником акту виконаних
робіт. Якщо впродовж 3 банківських днів
Замовник не підписує акт чи не надає
письмові заперечення до його змісту,
вважається, що він підтверджує
фактичне виконання договірних умов,
зазначення яких містить направлений
Замовнику акт. Але вказані положення
Договору не звільняють позивача від
обов'язку оформлювати первинні
документи відповідно до вимог статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність» та не
зобов'язують відповідача оплачувати
послуги, які йому не надавались.

Судом встановлено, що 01.08.2012 наказом
№149-п Міністерства аграрної політики
та продовольства України «Про
звільнення Краснова В.А.» був
звільнений директор державного
підприємства "Радгосп-завод імені
Поліни Осипенко" Краснов В.А. (т.1., а.с. 77).
06.08.2012 наказом №152-па Міністерства
аграрної політики та продовольства
України «Про внесення змін до наказу
від 01.08.2012 №149-п» було зазначено, що
датою звільнення директора державного
підприємства "Радгосп-завод імені
Поліни Осипенко" Краснов В.А.
вважатиметься наступний день після
закінчення періоду його тимчасової
непрацездатності. (т.1., а.с. 78).

Договір про надання охоронних послуг
від 03.08.2012 №03/08 був підписаний
Красновим В.А. 03.08.2013.

Позивачем надавались послуги з охорони
об'єкту за Договором у серпні 2012 року.
Вказані послуги були оплачені
відповідачем позивачу в повному обсязі
у розмірі 17 664,00 грн. На підтвердження
цього факту відповідачем надані
наступні документи: акт надання послуг
№561 від 31.08.2012 на суму 17 664,00 грн за
серпень 2012 року (т.1, а.с.76), що
підписаними обома сторонами та
завірений печатками відповідача та
позивача; рахунок на оплату від 09.08.2012
№477на суму 17664,00 грн (т.1., а.с. 72);
банківська квитанція від 09.08.2012 №321767 на
суму 7 664,00 грн. (т.1, а.с. 73); платіжні
доручення №48 від 16.08.2012 на суму 2 336,00 та
№56 від 31.08.2012 на суму 7 664,00 грн. (т.1, а.с.
74-75).

Суд дійшов висновку, що позивачем
обов'язки за Договором у період з
вересня по грудень 2012 року не
виконувались, оскільки працівники
позивача адміністративну будівлю за
адресою: м.Севастополь, Нахімовський
район, с.Осипенко, вул.Сухій, буд.1, у
вказаний період не охороняли. Ця
обставина було підтверджена
поясненнями представника відповідача,
посадовими особами та працівниками
державного підприємства "Радгосп-завод
імені Поліни Осипенко", а саме головним
бухгалтером вказаного підприємства -
Єрьоміной Тетяною Юріївною та головним
економістом - Карнауховой Любов'ю
Богданівною у судовому засіданні
14.01.2014, їх пояснення по справі були
залучені до матеріалів справи. Крім
того господарські операції, що є
предметом спору у цій справі, не
знайшли відображення у податковій
звітності відповідача. (т.1, а.с. 103-188).

Так, на виконання вимог суду
представником відповідача були надані
засвідчені копії податкової звітності
з ПДВ відповідача разом з додатками №5
до них за період з 01.08.2012 по 31.12.2012. У
податкових звітностях за період з
01.09.2012 по 31.12.2012 відповідачем не
зазначені витрати на оплату охоронних
послуг позивача за Договором за
спірний період.

До того ж судом встановлено, що 05.10.2012
між відповідачем та товариством з
обмеженою відповідальністю «ВОМОС»
був укладений договір №177 на
централізовану охорону майна (т.1., а.с.
64-68), відповідно до якого ТОВ «ВОМОС»
здійснювало охорону комплексу
будівель та споруд державного
підприємства "Радгосп-завод імені
Поліни Осипенко" 1 місяць, що
підтверджується також актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№1/4 від 31.10.2012.(т.1, а.с. 70). Тобто вказане
підприємство виконувало ті самі
послуги, які є предметом розгляду у цій
справі, у жовтні 2012 року.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу:
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач на підтвердження виконання
охоронних послуг за Договором за
період з вересня по грудень 2012 року
надав суду копії наказів від 21.09.2012
№172/1-К про прийняття на роботу
охоронцем Анікєєва А.Я та від 01.10.2012
№176-К про прийняття на роботу старшим
охоронцем Сущенко М.А. (т.2., а.с. 14-15), а
також наказів від 01.10.2012 №83-К про
закріплення за об'єктом Сущенко М.А. та
від 21.09.2012 №83-К про закріплення за
об'єктом Анікєєва А.Я.(т.2., а.с. 40,42).

У судовому засіданні 27.01.2014 року
вказані працівники позивача надавали
пояснення по справі, а саме в частині
здійснення ними охорони об'єкту за
Договором (звукозапис судового процесу
по справі №919/1385/13 від 27.01.2014). При цьому
охоронцем Анікєєвим А.Я. та старшим
охоронцем Сущенко М.А. були надані суду
наступні пояснення щодо обставин
здійснення ними охорони об'єкту за
Договором у період з вересня по грудень
2012 року. Вони зазначали, що об'єктом
охорони була огороджена територія з
пропускним пунктом, сторожовими
собаками, на якій знаходилося декілька
будівель, одна з котрих була винним
заводом. Охоронці зазначали, що в їх
обов'язки входило: пропускати
автомобільні засоби на територію
об'єкту охорони, перевіряти пропуски на
територію у працівників відповідача,
вести журнал обліку осіб, що проходили
на об'єкт охорони, вмикати та вимикати
світло у приміщеннях та на
розподільному електричному щитку. Щодо
режиму роботи на об'єкті охорони
охоронці зазначили, що здійснювали
чергування за режимом «одна доба через
дві доби». Охоронець Анікєєв А.Я.
зазначив, що у листопаді 2012 року він
перебував на лікарняному 1 тиждень, а у
грудні 2012 року закінчив працювати на
об'єкті охорони у середині місяця.
Старший охоронець Сущенко М.А. надав
пояснення, що у грудні 2012 року він
виходив на роботу на об'єкт охорони
декілька разів.

Представник позивача у судовому
засіданні 27.01.2014 зазначив, що об'єкт
охорони за адресою: м.Севастополь,
Нахімовський район, с.Осипенко,
вул.Сухій, буд.1 охороняли шість
охоронців з режимом праці «одна доба
через дві доби», але доказів здійснення
охорони іншими працівниками позивача
ним надано не було.

Суд не може прийняти до уваги письмові
пояснення працівників Анікєєва А.Я. та
Сущенко М.А. (т.2., а.с. 43,44), які містять
неточну інформацію, а саме у письмовому
поясненні охоронця Сущенко М.А.(т.2, а.с.
44) зазначено, що він був закріплений за
об'єктом за адресою: м.Севастополь,
Нахімовський район, с.Осипенко,
вул.Сухій, буд.1 згідно до наказу від
01.10.2012 №83-К з 21.09.2012 року, що фактично не
може відповідати дійсності.

У розділі 4 Договору визначений порядок
здійснення охоронних послуг, де
зокрема зазначається, що приймання та
здавання об'єкту під охорону
здійснюється щоденно уповноваженими
особами Замовника та Виконавця за
журналом приймання-здавання чергувань
(пункт 4.1. Договору). Доказів виконання
вказаних умов Договору позивачем також
не надано.

Представником позивача у наданих
поясненнях по справі (т.2., а.с. 36-37)
зазначені наступні пояснення:
«Державне підприємства "Радгосп-завод
імені Поліни Осипенко" визнає, що у
серпні 2012 року охоронці Відповідача
знаходились на Підприємстві, та більше
їх не бачили, але це не означає, що їх
там не було. У договорі не вказано де
саме повинні знаходиться охоронці на
об'єкті Відповідача, зазначена лише
адреса та назва дислокації відповідно
до Додатку №2 до Договору №03/08 від
03.08.2012 року, а саме: м.Севастополь,
Нахімовський р-н, с.Осипенко, вул.Сухой,
1- Адміністративна будівля.». Вказане
пояснення суперечить розділу 4
Договору, в якому визначений порядок
здійснення охоронних послуг, де
зокрема зазначається, що приймання та
здавання об'єкту під охорону
здійснюється щоденно уповноваженими
особами Замовника та Виконавця за
журналом приймання-здавання чергувань
(пункт 4.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.2 Договору,
порядок здійснення охорони
робітниками Виконавця та їх обов'язки
виконуються на підставі «Службової
інструкції та функціональних
обов'язків». Вказаних інструкцій
представник позивача суду не надав.

Згідно з пунктом 5.2.1 Договору Замовник
зобов'язаний передати Виконавцю об'єкт
під охорону за актом приймання -
передачі. Представник позивача акт
приймання-передачі об'єкту під охорону
за Договором суду не надав.

На вказану охоронцями позивача та
представником позивача інформацію
представник відповідача зазначив, що
вона не відповідає дійсності, а саме
адміністративна будівля державного
підприємства "Радгосп-завод імені
Поліни Осипенко" не має: пропускного
пункту; огородженої території, на яку
необхідно пропускати автомобільні
засоби; сторожових собак;
розподільного електричного щитку;
відсутній журнал обліку осіб, що
проходили на об'єкт охорони та пропуски
у працівників відповідача. Вказана
адміністративна будівля не є винним
заводом, а є однією будівлею,
розташованою за адресою: м.Севастополь,
Нахімовський район, с.Осипенко,
вул.Сухій, буд.1, у зоні житлової
забудівлі селища Осипенко. На питання
представника відповідача щодо осіб,
які чергували на об'єкті охорони разом
з ними, працівників відповідача, які
працювали у той період на підприємстві,
працівники позивача надати відповідей
не змогли.

Судом встановлено також, що посадові
особи - працівники позивача -
охоронець Анікєєв А.Я. та старший
охоронець Сущенко М.А. своїх посадових
обов'язків по охороні спірного об'єкту
не знали, а ті обов'язки та факти
здійснення ними охоронних послуг за
Договором, які вони засвідчили у
судовому процесі, не відповідають
змісту Договору та іншим доказам,
наявним у матеріалах справи.

Також позивачем були надані суду
засвідчені копії звітності про суми
нарахованої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення, допомоги,
компенсації) застрахованих осіб та сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
Пенсійного фонду України за період з
вересня по грудень 2012 року (т.2, а.с.59-94). З
вказаної звітності вбачається, що
працівники відповідача Анікєєв А.Я. та
Сущенко М.А. відсутні у звітності про
суми нарахованої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення,
допомоги, компенсації) застрахованих
осіб та сум нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
Пенсійного фонду України за листопад
2012 року, тобто це свідчить про
відсутність трудових відносин між
Анікєєвим А.Я., Сущенко М.А. та
позивачем у цей період. А тому вказані
особи не могли здійснювати охорону
об'єкту за Договором у листопаді 2012
року.

Крім того, судом були прийняті до уваги
наступні обставини.

Відповідно до частини першої статі 187
Податкового кодексу України датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше,
зокрема дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку.

Судом була витребувана з позивача його
податкова звітність за період з серпня
2012 року по грудень 2012 року для
доказування факту надання послуг
відповідачу за спірний період.
Представником позивача не надано
доказів, що господарські операції по
наданню охоронних послуг відповідачу
за Договором за період з вересня 2012
року по грудень 2012 року були включені
ним до податкової звітності за спірний
період (окрім серпня 2012 року(т.2., а.с.13).

Таким чином, позивачем не надано
належних доказів здійснення ним
охоронних послуг за Договором з 01.09.2012
по 31.12.2012.

Наведене свідчить про те, що на день
розгляду справи, позивачем не надано
суду належних чи допустимих доказів
фактичного виконання робіт за
вищевказаним Договором і, як наслідок,
того, що його право є порушеним та
таким, що підлягає поновленню, у зв'язку
з чим позовні вимоги про стягнення з
державного підприємства "Радгосп-завод
імені Поліни Осипенко" заборгованості
за договором про надання охоронних
послуг від 03.08.2012 №03/08 у розмірі 93 696,00
грн. задоволенню не підлягає.

Також позивач просив суд стягнути з
відповідача пеню за період з 01.02.2013 по
31.07.2013 у розмірі 6 969,44 грн.

Оскільки наявність підстав для
стягнення суми основного боргу за
Договором у період з вересня по грудень
2012 року у розмірі 93 696,00 грн. не знайшла
підтвердження в судовому процесі, а
пеня є мірою відповідальності боржника
за порушення ним строків виконання
грошового зобов'язання, у суду відсутні
підстави для задоволення позову в
частині стягнення з відповідача пені
за період з 01.02.2013 по 31.07.2013 у розмірі 6
969,44 грн.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України при
відмові в задоволенні позову
покладаються на позивача.

Керуючись статтями 32, 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 03.02.2014.

Суддя
Ю.В.
Лотова