ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2014 р.
Справа №917/2455/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго"
(вул.Старий Поділ, 5,Полтава,Полтавська
область,36022) в особі Полтавської філії
районних електромереж ПАТ
"Полтаваобленерго"

до Товариства з
обмеженою відповідальністю "НЕТСо",
вул. Білоусько, 52а, Абазівка,
Полтавський район, Полтавська
область,38715

про укладення договору "Про
визначення періоду встановлення
засобів диференційного обліку
електричної енергії та локального
устаткування збору і обробки даних" між
ПАТ "Полтаваобленерго" в особі
Полтавської філії районних
електромереж та ТОВ "НЕТСо" в редакції
позивача від 21.10.2013 року за № 88-01.6-04/69

Cуддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Гусак Ю.А., дов. №01-11/4418 від
16.04.2013 року

від відповідача: Дем'янов В.А., дов. б/н
від 12.12.2013 року

В судових засіданнях 16.01.2014року та
31.01.2014 року на підставі статті 77 ГПК
України суд оголошував перерви в
судових засіданнях.

У судовому засіданні 04.02.2014 року суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст.85 ГПК України
та повідомив, що повне рішення буде
складено 07.02.2014 року.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява, в якій позивач просить суд
вважати договір "Про визначення
періоду встановлення засобів
диференційного обліку електричної
енергії та локального устаткування
збору і обробки даних" між ПАТ
"Полтаваобленерго" в особі Полтавської
філії районних електромереж та ТОВ
"НЕТСо" укладеним в редакції позивача
від 21.10.2013 року за № 88-01.6-04/69 (позовні
вимоги в редакції заяви від 18.12.2013 року).

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
наполягала на їх задоволенні в повному
обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував
повністю з мотивів, викладених у
відзиві ( арк. справи 54-56, 154-156). Зокрема,
відповідач посилається на те, що

- середньомісячне споживання
електроенергії по ТОВ «НЕТСо» ніколи
не перевищувало 50000 кВт./год., оскільки
згідно з показами лічильника,
середньомісячне споживання
електричної енергії на підприємстві за
2012 рік становило 48633 кВт./год., а у 2013
році таке споживання становило 48533
кВт./год. ;

- проект договору "Про визначення
періоду встановлення засобів
диференційного обліку електричної
енергії та локального устаткування
збору і обробки даних" відповідачем
було отримано наприкінці жовтня 2013
року. Термін виконання робіт по
встановленню ЛУЗОД позивач встановив
до 23.12.2013 року, а вже в листопаді 2013 року
позивач подав до суду свій позов до
суду. На думку відповідача позивачем не
дотримано положень глави 53 ЦК України;

- спосіб захисту, обраний позивачем, не
передбачений ст. 16 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
дослідивши та оцінивши подані
сторонами докази, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством
"Полтаваобленерго" в особі Полтавської
філії районних електромереж ПАТ
"Полтаваобленерго" (позивач) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю "НЕТСо" (відповідач,
споживач) було укладено договір про
постачання електричної енергії № 3526р
від 25.09.2008р. (арк. с. 17-).

Відповідно до п.1.1. договору
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 1008 кВт, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами договору.

Позивач зазначає, що взаємовідносини,
які виникають в процесі продажу і
купівлі електричної енергії між
виробниками або постачальниками
електричної енергії та споживачами (на
роздрібному ринку електричної
енергії), регулюються Правилами
користування електричною енергією (які
затверджені Постановою Національної
комісії з питань електроенергетики
України (Далі - НКРЕ) від 31 липня 1996 року
№28 та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 2 серпня 1996 року із
наступними змінами і доповненнями
(далі - ПКЕЕ).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" із змінами та
доповненням Законом України від 17
листопада 2009 року №1565-VI та п. 1.3 Правил
користування електричною енергією,
постачання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
постачання електричної енергії, що
укладається між власником цієї
електроустановки та постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом. Дані Правила регулюють
взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами (на роздрібному ринку
електричної енергії). Дія цих "ПКЕЕ"
поширюється на всіх юридичних осіб та
фізичних осіб (крім населення).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на Постанову НКРЕ "Про
внесення змін до Правил користування
електричною енергією" від 17.10.2005р. № 910,
згідно з п. 3 якої, встановлено, що
суб'єкти господарювання, на яких
поширюється дія Правил, зобов'язані
привести комерційний облік на належних
їм електроустановках у відповідність
до вимог пункту 3.35 Правил для: площадок
вимірювання з приєднаною потужністю
електроустановок 550 кВт та більше
протягом п'яти років від дати набрання
чинності цією постановою; площадок
вимірювання з приєднаною потужністю
електроустановок від 150 кВт до 550 кВт
протягом шести років від дати набрання
чинності цією постановою.

Листом за вих. № 05-22-01-1594 від 21.10.2013 р.
позивачем було надіслано на адресу
відповідача підписаний зі свого боку
проект Договору на встановлення
локального устаткування збору та
обробки даних (ЛУЗОД) № 88-01.6-04/69 від
21.10.2013р. (далі - Договір) у двох
примірниках. В листі позивач також
просив після підписання Договору з
боку відповідача надіслати один його
примірник на адресу позивача ( арк.
справи 10-11).

Так, зокрема, запропонований позивачем
проект містить такі умови:

2.1. Електропередавальна організація
зобов'язана:

2.1.1. Направити Споживачеві лист з
рекомендаціями щодо приведення
комерційного обліку у відповідність до
вимог пункту 3.35 ПКЕЕ;

2.1.2. Протягом десяти робочих днів
погодити технічне завдання на розробку
робочого проекту на встановлення
(заміну) розрахункових засобів обліку
електричної енергії та локального
устаткування і обробки даних (далі -
робочий проект);

2.1.3. Розглянути протягом
п'ятнадцяти робочих днів з дня
отримання робочий проект та погодити
його, або, у разі виявлення
невідповідності вимогам чинних
нормативних документів, направити
Споживачу лист із зауваженнями для
подальшого доопрацювання;

2.1.4. Прийняти встановлене, згідно
погодженого робочого проекту,
обладнання ЛУЗОД в експлуатацію у разі
відсутності зауважень до його роботи.

2.2. Споживач зобов'язаний:

2.2.1. З урахування технічних
рекомендацій Електропередавальної
організації на

улаштування обладнання ЛУЗОД
розробити технічне завдання на
виконання робочого

проекту та направити
Електропередавальній організації для
погодження;

2.2.2. На основі погодженого
технічного завдання та укладеного
договору з проектною організацією
розробити робочий проект;

2.2.3. Направити
Електропередавальній організації
робочий проект для погодження;

2.2.4. Організувати встановлення та
налагодження обладнання ЛУЗОД,
відповідно до узгодженого з
Електропередавальною організацією
технічного завдання та робочого
проекту;

2.2.5. Оформити всю необхідну
документацію та у встановленому
порядку ввести обладнання ЛУЗОД в
експлуатацію, згідно вимог п. 3.14. ПКЕЕ;

3.1. Електропередавальна
організація має право:

3.1.1. Контролювати правильність
підключення обладнання ЛУЗОД та
перевіряти його роботу, у разі
встановлення даного обладнання іншою
організацією.

3.2. Споживач має право:

3.2.1. Звернутися до
Електропередавальної організації щодо
виконання робіт по встановленню
обладнання ЛУЗОД або до іншої
організації, яка має право на виконання
таких робіт ;

4.1. Споживач зобов'язується привести
комерційний облік у відповідність до
вимог пункту 3.35 ПКЕЕ в термін до 01.01.2014
року.

5.1. Договір укладений в двох
примірниках, що мають однакову
юридичну силу, по одному для кожної із
сторін.

6.1. Договір набирає чинності з
моменту його підписання, та діє до
повного виконання Сторонами своїх
обов'язків.

Відповідач запропонований позивачем
для розгляду та підписання договір не
підписав, що і стало підставою для
звернення позивача до суду.

При прийнятті рішення зі спору суд
виходить з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України,
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є договір.

Порядок укладення договору
визначено ст.ст. 638 - 650 ЦК України та
ст.ст. 179-187 ГК України.

Сторони мають право врегулювати у
договорі, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами. Сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд. Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами (п.п. 2, 3
ст.6 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 6 цього кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ч. 1 ст.626, ст.627 ЦК
України).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договором
може бути встановлено, що його окремі
умови визначаються відповідно до
типових умов договорів певного виду,
оприлюднених у встановленому порядку.
Якщо у договорі не міститься посилання
на типові умови, такі типові умови
можуть застосовуватись як звичай
ділового обороту, якщо вони
відповідають вимогам ст.7 цього кодексу
(п. 1 ст.628, ст.630 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також всі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Пропозицію укласти договір
(оферту) може зробити кожна із сторін
майбутнього договору (п.1 ст.641
Цивільного кодексу України).

Пропозиція укласти договір має
містити істотні умови договору і
виражати намір особи, яка її зробила,
вважати себе зобов'язаною у разі її
прийняття.

За приписами ч. 3 ст. 179 Господарського
кодексу України укладення
господарських договорів є обов'язковим
для сторін, якщо існує пряма вказівка
закону щодо обов'язкового укладення
договору для певних категорій
суб'єктів господарювання.

Статтею 187 ГК України встановлено,
що спори, що виникають при укладанні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом, розглядаються судом. Інші
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду у разі якщо це
передбачено угодою сторін або якщо
сторони зобов'язані укласти певний
господарський договір на підставі
укладеного між ними попереднього
договору.

Із аналізу положень вищенаведених
норм законодавства вбачається, що у
разі недосягнення сторонами згоди
щодо укладення договору на
запропонованих умовах, законом
передбачений такий засіб захисту прав
заінтересованої сторони, як
врегулювання розбіжностей договору в
судовому порядку.

Відповідно до п.3.35. Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою НКРЕ №28 від
31.07.1996р. (зі змінами та доповненнями),
об'єкт (крім багатоквартирних
житлових будинків та населених
пунктів) з приєднаною потужністю
електроустановок 150 кВт і більше та
середньомісячним обсягом споживання
за попередні 12 розрахункових періодів
для діючих електроустановок або
заявленим обсягом споживання
електричної енергії для нових
електроустановок 50 тис.кВт.год і більше
має бути забезпечений локальним
устаткуванням збору та обробки даних у
межах періоду, визначеного для
встановлення зазначених засобів
обліку відповідно до договору. Період
для встановлення локального
устаткування збору та обробки даних,
автоматизованої системи комерційного
обліку електричної енергії споживача
для організації обліку діючих
електроустановок визначається окремим
договором між електропередавальною
організацією та споживачем.
Характеристики засобів диференційного
(погодинного) обліку електричної
енергії, призначених для визначення
обсягу електричної енергії з метою
забезпечення проведення розрахунків
за електричну енергію, мають
відповідати вимогам нормативних
документів до автоматизованих систем
комерційного обліку суб'єктів Оптового
ринку електричної енергії України.

За положеннями п.3.8. ПКЕЕ у разі
встановлення або заміни засобів обліку
споживачем електропередавальна
організація відповідно до вибраного
споживачем виду тарифу із переліку,
передбаченого нормативно-правовими
актами НКРЕ, та вимог
нормативно-технічних документів щодо
організації комерційного обліку має
запропонувати споживачу перелік
розрахункових засобів обліку
електричної енергії та вимірювання
величини споживаної електричної
потужності, а також перелік каналів
зв'язку, якими має забезпечуватися
передача інформації щодо обліку, у тому
числі форматів представлення даних
щодо забезпечення можливості
зчитування даних з засобів обліку
електричної енергії та/або локального
устаткування збору та обробки даних.
У разі встановлення локального
устаткування збору та обробки даних
або зміни електричної схеми обліку на
основі технічних рекомендацій, наданих
електропередавальною організацією,
споживач або організація, на вимогу (за
ініціативою) якої здійснюється заміна
розрахункового обліку, розробляє
технічне завдання на встановлення
(заміну) розрахункового обліку, яке
погоджується електропередавальною
організацією впродовж десяти робочих
днів з дня отримання. На основі
погодженого технічного завдання на
встановлення (заміну) розрахункового
обліку проектною організацією за
договором із споживачем або
організацією, на вимогу (за
ініціативою) якої здійснюється заміна
розрахункового обліку, розробляється
проект встановлення розрахункового
обліку електричної енергії та/або
локального устаткування збору та
обробки даних. Установлення (заміну)
засобів розрахункового обліку без
зміни електричної схеми обліку
дозволяється здійснювати відповідно
до існуючих проектних рішень без
розробки технічного завдання.
Установлення (заміна) засобів обліку
електричної енергії та/або локального
устаткування збору та обробки даних
виконується електропередавальною
організацією або іншою організацією,
яка має право на виконання таких робіт,
за рахунок власника відповідного
обладнання, якщо такі дії вимагаються
нормативно-правовими актами, або за
рахунок організації, на вимогу (за
ініціативою) якої здійснюється
установлення (заміна) розрахункового
обліку.

Як передбачено положеннями п.3.14.
ПКЕЕ, після завершення робіт щодо
влаштування ЛУЗОД або АСКОЕ
складається акт прийняття в дослідну
експлуатацію відповідно до вимог
діючих державних стандартів України.
Дослідна експлуатація ЛУЗОД або АСКОЕ
здійснюється впродовж трьох місяців
від дати встановлення відповідного
обладнання. У разі відповідності ЛУЗОД
або АСКОЕ технічному завданню та
проектним рішенням складається акт
прийняття в промислову (постійну)
експлуатацію. Після проходження
державної метрологічної атестації
ЛУЗОД або АСКОЕ споживача складається
акт прийняття в промислову (постійну)
експлуатацію. ЛУЗОД або АСКОЕ
споживача, які прийняті в промислову
(постійну) експлуатацію, мають бути
інформаційно об'єднані
електропередавальною організацією з
її АСКОЕ з метою зчитування даних з
ЛУЗОД або обміну даними з АСКОЕ
споживача. Прийняті в промислову
(постійну) експлуатацію ЛУЗОД або АСКОЕ
мають використовуватись для
проведення комерційних розрахунків.

Відповідно до п.3.16. ПКЕЕ первинне
програмування, зміна тарифних зон і
тарифних коефіцієнтів (параметризація)
електронних багатофункціональних
засобів обліку здійснюються на
замовлення та за рахунок власників цих
засобів обліку організацією, яка має
право на виконання таких робіт.

За умовами п.7.5. ПКЕЕ постачальник
електричної енергії
(електропередавальна організація або
основний споживач за погодженням
постачальника електричної енергії)
зобов'язаний, попередивши споживача не
пізніше ніж за три робочих дні,
припинити повністю або частково
постачання йому електричної енергії
(передачу або спільне використання
технологічних електричних мереж), у
тому числі на виконання припису
представника відповідного органу
виконавчої влади, зокрема, у разі:
невиконання обґрунтованих вимог
електропередавальної організації
(постачальника електричної енергії)
щодо приведення розрахункового обліку
в технічний стан відповідно до вимог
нормативних документів;

Із проаналізованого вище суд
встановив, що взаємовідносини
енергопостачальної організації щодо
встановлення періоду для установки
засобів ЛУЗОД мають визначатися
договором між електропередавальною
організацією та споживачем.

Відсутність такого договору не
спростовує обов'язок суб'єкта
господарювання, на якого поширюється
дія Правил, привести комерційний облік
на належних йому електроустановках у
відповідність до вимог п. 3.35. Правил у
строк, встановлений п. 3 постанови НКРЕ
№ 910 від 17.10.2005р.

Отже, в даному випадку
обов'язковість укладення договору на
встановлення локального устаткування
збору та обробки даних (ЛУЗОД) із
споживачем передбачена Правилами
користування електричною енергією, які
є обов'язковими для всіх юридичних
осіб, в т.ч. і для відповідача. Таким
чином, заперечення відповідача щодо
відсутності прямої вказівки на
обов'язковість укладення такого
договору є необґрунтованими.

Згідно п.3 ст.180, п.п.1, 2 ст.181
Господарського кодексу України при
укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Як вбачається з проекту договору,
наданого позивачем відповідачу, в
проекті договору не визначені всі
суттєві умови договору, які є
обов'язковими для даного виду договору,
а саме: не вказано конкретно об'єктів та
площадок, на яких необхідно встановити
засоби диференційного обліку, не
вказано періоду, до спливу якого
відповідач повинен привести
комерційний облік у відповідність до
вимог пункту 3.35 ПКЕЕ .

Так, згідно п.4.1. проекту договору
споживач зобов'язується привести
комерційний облік у відповідність до
вимог пункту 3.35 ПКЕЕ в термін до 01.01. 2014
року.

В судових засіданнях суд не одноразово
звертав увагу представника позивача на
сплив вказаного терміну. Жодних змін
редакції цього пункту від позивача до
суду не надходило.

04.02.2014 року позивач надав додаткові
пояснення по справі, в яких зазначає, що
пунктом 6.1. Розділу 6. "Термін дії
договору і юридичні адреси сторін"
Договору "Про визначення періоду
встановлення засобів диференційного
обліку електричної енергії та
локального устаткування збору і
обробки даних" в редакції від 21.10.2013р. за
№ 88-01.6-04/69 передбачено, що даний договір
набирає чинності з моменту його
підписання, та діє до повного виконання
Сторонами своїх обов'язків. Закінчення
строку дії договору не є підставою для
припинення зобов'язань за ним, оскільки
згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України такою умовою є
виконання, проведене належним чином. На
думку позивача, терміни встановлення
обладнання ЛУЗОД остаточно
визначаються в процесі оформлення
відповідної технічної документації, як
того вимагають пункти 3.8. - 3.14. Правил
користування електричною енергією. В
судовому засіданні представник
позивача пояснила, що термін, вказаний
у п.4.1 договору, може бути переглянутий
сторонами після ухвалення рішення
судом.

Ні постанова НКРЕ № 910 від 17.10.2005р., ні п.
3.35. Правил не містять не визначають
жодних умов такого договору, окрім
умови щодо визначення періоду для
встановлення локального устаткування
збору та обробки даних,
автоматизованої системи комерційного
обліку електричної енергії споживача
для організації обліку діючих
електроустановок.

Предметом запропонованого позивачем
договору ( п.п 1.1) є визначення періоду
для встановлення локального
устаткування збору та обробки даних
(ЛУЗОД), автоматизованої системи
комерційного обліку електричної
енергії споживача для організації
обліку діючих електроустановок.

При цьому позивачем у запропонованій
редакції не визначено період для
встановлення локального устаткування
збору та обробки даних відповідачем,
дата, вказана ним в п. 4.1 договору
минула, інших строків позивач не
запропонував та не обґрунтував.

Про необхідність обов'язкового
зазначення в договорах даного типу
періоду для встановлення локального
устаткування збору та обробки даних та
зазначено також і у постановах ВГСУ
від 17.05.2011 року у справі № 21/22-10, від
21.04.2011 року у справі №32/260-10 та ін.

Також договір повинен відповідати
вимогам ст.ст. 202-205, 207,208 Цивільного
кодексу України, зокрема, має бути
вчинений у письмовій формі та
підписаний сторонами.

Стаття 246 ЦК України передбачає, що
довіреність від імені юридичної особи
видається її органом або іншою особою,
уповноваженою на це її установчими
документами, та скріплюється печаткою
цієї юридичної особи.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статей 33 і 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог.

З матеріалів справи вбачається, що
проект договору, який був направлений
відповідачу (арк. справи 11), з боку
позивача підписано в.о. начальника В. В.
Бречко, однак до проекту договору не
додано доказів наявності повноважень
у вказаної особи на підписання
договору, що підтверджується копію
супровідного листа від 21.10.2013 року про
направлення лише двох примірників
договору ( арк. справи 10). Не подано
таких доказів позивачем і до суду під
час розгляду справи.

Заперечення відповідача про те, що
фактично він споживає електричної
енергії набагато менше заявленого
договірного обсягу, а також в
майбутньому збирається зменшити
обсяги споживання електроенергії,
доказами не підтверджені та
спростовані матеріалами справи -
листом відповідача від 10.04.2013 року ( арк.
справи 72), відсутністю змін до умов
договору про постачання електричної
енергії № 3526р від 25.09.2008р. та додатків
до нього, складеними відповідачем
відомостями про фактичні показники
розрахункових приладів обліку
електричної енергії (арк. справи 169-181).

При цьому суд вважає за необхідне також
зауважити, що заперечення відповідача
стосовно того, що позивачем при
зверненні із позовом до суду із
позовною вимогою вважати договір
укладеним обрано спосіб захисту, не
передбачений ст. 16 ЦК України,
необґрунтовані з огляду на приписи п.
9.9 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 6 "Про судове рішення".

Таким чином, в проекті договору №
88-01.6-04/69 від 21.10.2013р , не визначені всі
суттєві умови договору, які є
обов'язковими для даного виду договору,
а саме: не вказано періоду встановлення
засобів диференційного обліку
електричної енергії та локального
устаткування збору і обробки даних
відповідачем, не вказано конкретно
об'єктів та площадок, на яких необхідно
встановити засоби диференційного
обліку. Крім того, позивачем не надано
доказів на підтвердження повноважень
особи, яка підписала проект договору,
на підписання такого договору з боку
позивача.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р
І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Повне рішення складено 07.02.2014 р.

Суддя
Тимощенко О.М.