Господарський суд Чернігівської
Р І Ш Е Н Н Я

м. Чернігів, пр. Миру, 20
Тел. 69-81-66

11 лютого 2014 року
№ 927/132/14

Позивач: Селянське (фермерське)
господарство «Новатор»

09030 Київська обл. Сквирський р-н с.
Владиславка, вул. Польова, 5

Відповідач: Публічне акціонерне
товариство Науково-виробниче
об'єднання «Чернігівеліткартопля»

15522 Чернігівський р-н смт. Седнів, вул.
Я.Лизогуба, 13

Предмет спору: про стягнення 52650 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: Аніщенко О.Г. д. б/н від
03.01.2014

від відповідача: не з'явився

Позивачем подано позов про
стягнення з відповідача 52650 грн. боргу
за поставлений по накладній № 238/389 від
12.03.2012 р. товар.

Відповідач відзив на позов не надав,
повноважного представника в судове
засідання не направив. Заяв та
клопотань від відповідача на адресу
суду не надходило. Наданим законом
правом участі в судовому засіданні не
скористався.

Ухвала суду про призначення розгляду
справи від 31.01.2014 року , направлена
31.01.2014 року, вручена відповідачу 04.02.2014
року, про що свідчить повідомлення про
вручення рекомендованої
кореспонденції суду за №603 наявне
в матеріалах справи. З 04.02.2014 року по
11.02.2014 року відповідачем заяви та
клопотання суду не подавались, про
наміри взяти участь в судовому
засіданні, надати докази й додаткові
документи або про відкладення
розгляду справи відповідач суд не
інформував.

Враховуючи, що в матеріалах справи є
докази належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи, явка відповідача обов'язковою
не визнавалась, суд приходить висновку
про розгляд справи за наявними
документами та без участі
представників відповідача.

Рішення приймається на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши повноважного представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, оцінивши докази, що
мають юридичне значення для розгляду
справи по суті, господарський суд
встановив:

На підставі усної домовленості
сторін позивачем по накладній № 238/389
від 12.03.2012 р. було поставлено
відповідачу товар на суму 62650 грн., а
відповідачем отримано що
підтверджується довіреністю № 71 від
02.03.2012 р.

Позивачем було виставлено відповідачу
рахунок № 23 від 12.03.2012 р. на суму 62650 грн.

Суд прийшов до висновку про укладення
між сторонами договору поставки в
простій письмовій формі.

Приписами ч.2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом та не випливає із характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За умовами ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо інше не
передбачено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

У п.1 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" стосовно
застосування частини першої статті 692
ЦК України щодо визначення строку
виконання боржником грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу (у
співвідношенні з частиною другою
статті 530 ЦК України) зазначено
наступне:

"Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено
укладеним сторонами договором або
актом цивільного законодавства,
перебіг строку виконання грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу, починається
з моменту прийняття товару або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, і положення
частини другої статті 530 названого
Кодексу, в якій ідеться про строк
(термін) виконання боржником обов'язку,
що не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, до
відповідних правовідносин не
застосовується (див. постанову Вищого
господарського суду України від 28.02.2012
№5002-8/481-2011).

При цьому підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
обліковим документом у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
і яка відповідає вимогам, зокрема,
статті 9 названого Закону і Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку та
фіксує факт здійснення господарської
операції і встановлення договірних
відносин, є підставою виникнення
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за отриманий товар. Строк виконання
відповідного грошового зобов'язання
визначається за правилами,
встановленими частиною першою статті
692 ЦК України (див. постанову Вищого
господарського суду України від 21.04.2011
№9/252-10)."

Як встановлено судом, факт
передачі позивачем товару
підтверджується накладною № 238/389 від
12.03.2012 р.

Оскільки інший строк оплати
товару сторонами у видатковій
накладній встановлений не був, то
відповідач мав розрахуватись з
позивачем у повному обсязі після
отримання товару. Таким чином,
порушення відповідачем порядку оплати
слід відлічувати з 13.03.2012 року.

Відповідач частково оплатив
товар в сумі 10000 грн., що
підтверджується випискою банку від
28.03.2012 р. з призначенням платежу «за
макуху згідно рахунку № 23 від 12.03.2012 р.»
та є додатковим підтвердженням факту
отримання відповідачем як рахунку на
оплату так й товару по накладній 238/389
від 12.03.2012 року.

Позивач в судовому засіданні
11.02.02014 року надав суду пояснення про
відсутність вчинення відповідачем
платежів на погашення суми боргу 52650
грн. перед позивачем.

Матеріалами справи підтверджується
заборгованість відповідача в сумі 52650
грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідач витребуваних судом
документів та доказів повної оплати
товару суду не надав. Заяв та клопотань
не заявляв, позов не заперечив.

Відповідно до вимог чинного
законодавства, одностороння відмова
від виконання зобов'язань не
допускається, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином в
установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст.
525,526,615 Цивільного кодексу України,
взяті на себе зобов'язання по оплаті
товару своєчасно не виконав,
враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується сума боргу, позовні
вимоги підлягають задоволенню
повністю борг в сумі 52650 грн.

Керуючись ст.ст. 525,526,655,692 Цивільного
кодексу України, ст.ст.22,33,49,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства науково-виробниче
об'єднання «Чернігівеліткартопля» (15552
Чернігівський р-н смт. Седнів, вул.
Я.Лизогуба, 13 код 00497377) на користь
Селянського (фермерського)
господарства «Новатор» (09035 Київська
обл. Сквирський р-н с. Владиславка, вул.
Польова, 5 код 20575381) борг в сумі 52650 грн.
та 1827 судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили .

Суддя
І.А.Фетисова