ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 лютого 2014 року Справа № 919/388/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий (доповідач), судді Бенедисюк
І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Севастопольського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Севастополь (далі - територіальне
відділення АМК),

на постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
12.12.2013

зі справи № 919/388/13

за позовом комунального підприємства
"Севтеплоенерго" Севастопольської
міської ради, м. Севастополь (далі - КП
"Севтеплоенерго"),

до територіального відділення АМК

про визнання рішення недійсним
частково та

зустрічним позовом територіального
відділення АМК

до КП "Севтеплоенерго"

про стягнення заборгованості в розмірі
30 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Територіальне відділення АМК
звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою від
24.12.2013 № 9/2400, в якій просить постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 зі
справи № 919/388/13 скасувати, а рішення
господарського суду міста Севастополя
від 03.06.2013 з цієї ж справи залишити в
силі.

За результатами розгляду матеріалів
касаційної скарги Вищий господарський
суд України дійшов висновку про
необхідність її повернення з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 111 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) касаційна скарга повинна
містити вимоги особи, що подала скаргу,
із зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Між тим у даній касаційній скарзі хоча
й вміщено посилання на окремі норми
матеріального та процесуального права,
проте не зазначено, порушення або
неправильного застосування яких
конкретно норм матеріального та/або
процесуального права припустився, на
думку скаржника, суд апеляційної
інстанції у прийнятті оскаржуваної
постанови, у чому саме полягало таке
порушення або неправильне
застосування і яким чином це вплинуло
на прийняття зазначеного судового
рішення. Фактично доводи скаржника
стосуються встановлення обставин та
оцінки доказів у справі, що згідно зі
статтею 1117 ГПК України перебуває поза
межами перегляду справи касаційною
інстанцією.

Згідно з пунктом 6 частини першої
статті 1113 ГПК України касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо у скарзі не
зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Як вказано в пункті 62 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики
застосування розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України" (в редакції постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 № 3), якщо в касаційній скарзі не
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом.

Керуючись пунктом 6 частини першої і
частиною другою статті 1113 ГПК України,
Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 12.12.2013 зі
справи № 919/388/13 повернути
Севастопольському міському
територіальному відділенню
Антимонопольного комітету України .

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
Б. Львов