ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 січня 2014 року Справа № 5008/939/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Прокопанич Г.К.

суддів
Алєєвої І.В.

Євсікова О.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення господарського суду
Закарпатської області від 04.10.2013 року
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року

у справі № 5008/939/2012 господарського суду
Закарпатської області

за позовом ОСОБА_2

до Ужгородської міської ради

Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради

про визнання частково недійсним
рішення, визнання недійсним конкурсу,
скасування та визнання недійсним
наказу, визнання протиправним та
скасування рішення та результатів
конкурсу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 04.10.2013 року,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленими
судовими актами, ОСОБА_2 звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Закарпатської області від 04.10.2013 року
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року у
справі № 5008/939/2012, прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши матеріали касаційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

В силу ст. 110 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Оскільки оскаржувана постанова
Львівського апеляційного
господарського суду набрала законної
сили 18.11.2013 року, то з урахуванням
наведених приписів закону строк
касаційного оскарження зазначеного
судового акта відповідно до частини
другої статті 51 Господарського
процесуального кодексу України
закінчився 09.12.2013 року, а вказана
касаційна скарга подана до суду 13.12.2013
року, про що свідчить відбиток штампу
поштового відділення на конверті
адресованому Львівському апеляційному
господарському суду. Таким чином,
зазначена касаційна скарга подана
після закінчення строку, встановленого
для її подання.

У касаційній скарзі заявлено
клопотання про відновлення строку на
касаційне оскарження.

За приписами частини першої ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що у клопотанні про
відновлення пропущеного строку
повинно міститися обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку. Якщо
відновлення процесуального строку
здійснюється за клопотанням сторони чи
прокурора, заявник повинен
обґрунтувати поважність причини
(причин) пропуску строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V
Господарського процесуального кодексу
України.

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи неповажності причин пропуску
строку.

Касаційна інстанція зазначає, що
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Обґрунтовуючи клопотання про
відновлення строку на подання
касаційної скарги скаржник зазначає,
що обставиною, яка зумовила подання
касаційної скарги з пропуском
встановленого строку є отримання
оскаржуваної постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
18.11.2013 року після закінчення строку на
подання касаційної скарги.

Розглянувши вказане клопотання,
колегія суддів не знайшла підстав для
його задоволення, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи,
постанова Львівського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року
надіслана сторонам у справі 21.11.2013 року,
про що свідчить штамп Львівського
апеляційного господарського суду на
зворотній стороні постанови. Крім того,
представник заявника касаційної
скарги був присутній у судовому
засіданні під час оголошення
оскаржуваної постанови, про що
свідчить протокол судового засідання
від 18.11.2013 року.

Отже, своєчасне оскарження судового
акту є суто організаційною проблемою
скаржника.

З урахуванням викладеного колегія
суддів не знайшла підстав для
задоволення клопотання про
відновлення пропущеного строку на
касаційне оскарження.

Касаційна інстанція зазначає, що
основними засадами судочинства,
закріпленими у ст. 129 Конституції
України є, зокрема, законність,
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Принцип законності визначається тим,
що суд у своїй діяльності при вирішенні
справ повинен додержуватись норм
процесуального права.

За змістом положень ст. 107
Господарського процесуального кодексу
України сторона наділена правом
оскарження судового рішення, що є
однією з необхідних умов реалізації,
встановленого законом права на судовий
захист.

Однак, наявність права на оскарження не
є безумовною підставою для здійснення
судового захисту шляхом прийняття
касаційної скарги, поданої з
порушенням встановленого
процесуальним законом порядку.

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і
повертається, зокрема, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

За таких обставин касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду Вищим
господарським судом України і підлягає
поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 53, 86, 110, п. 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

У Х В А Л И В :

1. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
клопотання про відновлення строку на
подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
господарського суду Закарпатської
області від 04.10.2013 року та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 року у
справі № 5008/939/2012 повернути заявникові
без розгляду.

3. Справу № 5008/939/2012 повернути до
господарського суду Закарпатської
області.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді
І.В. Алєєва

О.О. Євсіков