ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.2014р.
Справа №905/6992/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання
Табачнікові В.Г.

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного малого
виробничо-впроваджувального
підприємства «Протех»,
м.Краматорськ

до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донмехтранс»,
м.Краматорськ

про: стягнення
41948,33грн. боргу, 960,68грн. пені, 217,75грн. - 3%
річних

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

06.02.2014р. з 09-50год. до 09-55год.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне мале
виробничо-впроваджувальне
підприємство «Протех», м.Краматорськ
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донмехтранс»,
м.Краматорськ про стягнення 51948,33грн.
боргу, 1199,70грн. пені, 217,75грн. - 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на: Договір №163 від 06.02.2013р.,
видаткові накладні №РН-001311 від 22.02.2013р.,
№РН-001296 від 22.02.2013р., №РН-001502 від
01.03.2013р., №РН-001490 від 01.03.2013р., №РН-001782
від 12.03.2013р., №РН-001763 від 12.03.2013р.,
№РН-002184 від 26.03.2013р., №РН-002349 від
01.04.2013р., №РН-002492 від 05.04.2013р., №РН-002575
від 09.04.2013р., №РН-002658 від 11.04.2013р.,
№РН-003120 від 25.04.2013р., №РН-767 від 04.07.2013р.,
№РН-005349 від 09.07.2013р.; вимогу щодо оплати
№24/07-13 від 24.07.2013р. та рахунок №СФ-0002461
від 24.07.2013р на оплату; платіжні
доручення; акт звірки розрахунків від
15.07.2013р. тощо.

Позивач протягом розгляду справи
надав:

1) заяву б/н від 15.10.2013р. (з додатками) про
зменшення позовних вимог у зв'язку зі
сплатою 03.10.2013р. відповідачем 10000грн.
боргу та здійсненням позивачем
перерахунку заявленої до стягнення
пені, а саме: позивач просив стягнути з
відповідача 41948,33грн. боргу, 960,68грн.
пені, 217,75грн. - 3% річних (а.с.34-37);

Ухвалою господарського суду від
24.10.2013р. прийняте зменшення позовних
вимог згідно з заявою позивача б/н від
15.10.2013р. - зокрема, зменшення суми
основного боргу, що підлягає стягненню,
з 51948,33грн. до 41948,33грн. (а.с.70).

2) супровідний лист б/н від 24.10.2013р. з
додатками, зокрема, надав
товарно-транспортні накладні на
відпуск нафтопродуктів та рахунки -
фактури (а.с.40-68);

3) заяву б/н від 07.11.2013р. (а.с.74);

4) заяву б/н від 07.11.2013р. про часткову
відмову від позову в частині
нарахування пені та 3% річних (з
додатками). В даній заяві просив
стягнути пеню у розмірі 920,83грн. за
період з 03.08.2013р. по 20.09.2013р. та 3% річних у
сумі 209,21грн. за період з 03.08.2013р. по
20.09.2013р., в решті позовних вимог щодо
стягнення пені та 3% річних відмовити
(а.с.75-78);

5) клопотання від 09.12.2013р., в якому просив
перенести судове засідання. До
клопотання додав докази часткової
оплати відповідачем основного боргу на
загальну суму 24000грн. (а.с.86-88);

6) заяву від 22.01.2014р. (з додатками), в якій
просив припинити провадження у справі
в частині основного боргу у зв'язку зі
сплатою відповідачем основного боргу
на загальну суму 14948,33грн та в частині
стягнення пені та річних задовольнити
(а.с.92-96);

7) заяву від 28.01.2014р., в якій надав копію
банківської виписки на суму 3000грн. та
просив в частині позовних вимог щодо
стягнення пені та 3% річних
задовольнити (а.с.100-101).

Відповідач протягом розгляду справи
надав телеграму №50 від 06.11.2013р., в якій
просив суд відкласти розгляд справи
(а.с.72).

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 07.11.2013р. справу передано на розгляд
судді Малікової Е.І., у зв'язку з
перебуванням судді Шилової О.М. у
відпустці (а.с.73).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 25.11.2013р.
справу передано на розгляд судді
Шилової О.М. у зв'язку з виходом
останньої з відпустки (а.с.83).

28.12.2013р. на адресу суду повернувся
конверт з направленою на адресу
відповідача кореспонденцією з
відміткою про причину повернення «за
закінченням терміну зберігання» (а.с.90).

Ухвалою суду від 23.01.2014р. в порядку ст.69
ГПК України за клопотанням позивача
строк розгляду спору продовжувався на
15 днів (а.с.91, 98).

Розглянувши документи, наявні у
матеріалах справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено до стягнення
41948,33грн. боргу, 960,68грн. пені, 217,75грн. - 3%
річних.

06.02.2013р. між Приватним малим
виробничо-впроваджувальним
підприємством «Протех» (далі -
Постачальник, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Донмехтранс» (далі - Покупець,
відповідач) укладено Договір поставки
нафтопродуктів №163 (далі - Договір,
а.с.11).

Відповідно до п.п.1.1. Договору
Постачальник зобов'язався поставляти в
установлений строк Покупцю у власність
партіями нафтопродукти в асортименті
та в кількості, які відображаються в
товаросупровідних документах
(товаро-транспортна накладна,
видаткова накладна, податкова
накладна), а Покупець зобов'язався
прийняти нафтопродукти та оплатити їх
в порядку та в строки, установлені
Договором.

Згідно п.п.8.1 Договору він вступає в
силу з моменту його підписання
Сторонами та діє до 31.12.2013р., а в частині
взаєморозрахунків - до повного
виконання Сторонами зобов'язань по
Договору.

Договір підписаний представниками
сторін та скріплений печатками
підприємств.

На момент подання позову
заборгованість відповідача за
поставлений позивачем товар становила
41948,33грн., що підтверджується наявними у
матеріалах справи документами:
товарно-транспортними накладними на
відпуск нафтопродуктів (а.с.41-43);
видатковими накладними (а.с.12-18);
платіжними дорученнями (а.с.19-28) та
рахунками-фактурами (а.с.58-57).

З копій банківських виписок за 06.11.2013р.,
03.12.2013р., 23.12.2013р., 10.01.2014р. та 20.01.2014р.
вбачається, що заборгованість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донмехтранс» перед
Приватного малого
виробничо-впроваджувального
підприємства «Протех», сума якої є
предметом позову (41948,33грн.), станом на
20.01.2014р. повністю сплачена на користь
позивача п'ятьма платежами (20000грн.,
4000грн., 3000грн., 8000грн. та 6948,33грн.
відповідно) після подання позову
(а.с.87-88, 94-95, 101).

У судовому засіданні 23.01.2014р. позивач
просив припинити провадження у справі
в частині стягнення 41948,33грн. у зв'язку
зі сплатою відповідачем основного
боргу (протокол с/з, а.с.97)

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що провадження у
справі в частині стягнення боргу за
поставлений товар у сумі 41948,33грн.
підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України (у зв'язку з
відсутністю предмета спору).

Предметом позовних вимог у даній
справі є також стягнення 960,68грн. пені,
217,75грн. - 3% річних.

Відповідно до п.п.9.3. Договору Покупець
за прострочку виконання зобов'язань по
оплаті за нафтопродукти сплачує на
користь Постачальника пеню з
врахуванням подвійної облікової
ставки НБУ виходячи з суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки, яка діяла в період
наявності заборгованості.

При цьому строки оплати поставленого
товару Договором не передбачені.

Позивач на підставі ст.530 ЦК України
направив на адресу відповідача
письмову вимогу №24/07-13 від 24.07.2013р., в
якій просив сплатити суму за прийнятий
товар в розмірі 51948,33грн. (а.с.31-32). Дана
вимога була отримана відповідачем
26.07.2013р. (а.с.68).

Таким чином, прострочка виконання
зобов'язань з оплати поставленої
продукції виникла з 03.08.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем первісно було заявлено до
стягнення з відповідача суму пені та 3%
річних за період з 01.08.2013р. по 20.09.2013р.
(а.с.36).

07.11.2013р. на адресу суду від позивача
надійшла заява про часткову відмову
від позову в частині нарахування пені
та 3% річних. В даній заяві останній
перерахував період нарахування пені та
3% річних та початком нарахування
визначив саме 03.08.2013р.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просив стягнути пеню у розмірі 920,83грн.
та 3% річних у сумі 209,21грн. за період з
03.08.2013р. по 20.09.2013р., в решті позовних
вимог щодо стягнення пені та 3% річних
відмовити (а.с.75-78).

Заява підписана представником
позивача за довіреністю Кравченко О.В.,
повноваження якого судом перевірені
(а.с.8).

Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.22
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) позивач
вправі до прийняття рішення у справі
відмовитись від позову. Суд не приймає
відмови від позову, якщо це суперечить
законодавству або порушує чиї-небудь
права та інтереси.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.78 ГПК України відмова
від позову викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
яка підписується позивачем.

Судом встановлено, що часткова відмова
від позову у справі №905/6992/13 не
суперечить законодавству і не порушує
права та інтереси позивача або інших
осіб.

З урахуванням наведеного провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача 39,85грн. пені та 3% річних в
сумі 8,54грн. підлягає припиненню на
підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України у
зв'язку з відмовою позивача від цієї
частини позову та прийняттям такої
відмови судом.

Відповідно до ст.ст.216- 218 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до приписів ст.ст.6, 627 ЦК
України сторони є вільними у
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З урахуванням заяви від 07.11.2013р. (а.с.75)
позивач просить суд стягнути з
відповідача пеню у розмірі 920,83грн.

Для нарахування пені позивач
застосовує подвійну облікову ставку
НБУ, що не суперечить приписам Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" №543-96ВР від 22.11.1996р.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок пені (а.с.75), суд встановив,
що порядок її нарахування відповідає
умовам п.п.9.3. Договору, приписам ч.6 ст.232
ГК України та п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, є
арифметичні вірним.

Таким чином, стягненню на користь
позивача підлягає пеня у розмірі
920,83грн. нарахована на заборгованість
(51948,33грн.) за період з 03.08.2013р. по 20.09.2013р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом. На
підставі вказаної норми позивач
просить стягнути з відповідача 3%
річних у розмірі 209,21грн.

Судом з урахуванням заяви позивача від
07.11.2013р. (а.с.75) перевірено розрахунок 3%
річних (а.с.75) та встановлено, що він
відповідає приписам ст.625 ЦК України та
є арифметично вірним.

З огляду на викладене стягненню на
користь позивача підлягає сума 3%
річних у розмірі 209,21грн. нарахована на
заборгованість (51948,33грн.) за період з
03.08.2013р. по 20.09.2013р.

Судові витрати покладаються на
відповідача на підставі приписів абз.3
ч.1 ст.49 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції
України, ст.ст. 216-218, 230, 232
Господарського кодексу України; ст.ст.6,
258, 530, 549, 625 Цивільного кодексу України;
керуючись ст.ст.22, 33, 34, 43, 49, 69, 78, п.1-1,
п.4.ч.1, ч.2 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Приватного малого
виробничо-впроваджувального
підприємства «Протех», м.Краматорськ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донмехтранс»,
м.Краматорськ про: стягнення 41948,33грн.
боргу, 960,68грн. пені, 217,75грн. - 3% річних. -
задовольнити частково.

Провадження у справі в частині вимог
про стягнення 39,85грн. пені та 3% річних в
сумі 8,54грн. припинити на підставі
приписів п.4.ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України.

Провадження у справі в частині
стягнення 41948,33грн. основного боргу
припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донмехтранс» (84313,
Донецька область, м.Краматорськ,
проспект Миру, 6; ) на
користь Приватного малого
виробничо-впроваджувального
підприємства «Протех» (84313, Донецька
область, м.Краматорськ, бульвар
Машинобудівників, буд.20; )
920,83грн. пені, 209,21грн. - 3% річних, 1720,50грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 06.02.2014р. оголошено
і підписано вступну та резолютивну
частини рішення.

Повне рішення складене та
підписане 11.02.2014р.

Суддя
О.М.
Шилова

надруковано 3 примірники:

1 - до справи

2 - сторонам у справі