ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 р.
Справа № 923/1657/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В. при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Великоолександрівської селищної
ради Великоолександрівського району
Херсонської

області, смт. Велика Олександрівка
Великоолександрівського району
Херсонської області

про розірвання договору оренди
земельної ділянки.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, представник,
договір про надання правової допомоги
№ 36/13 від 16.09.2013р.

від відповідача - не прибув.

Суть спору: фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач)
звернулась до суду з позовом до
Великоолександрівської селищної ради
Великоолександрівського району
Херсонської області (відповідач), в
якому просить розірвати договір оренди
земельної ділянки від 03.08.2007р.,
загальною площею 0,0380 га., яка
знаходиться на території
Великоолександрівської селищної ради
Великоолександрівського району
Херсонської області, укладений між
Великоолександрівською селищною радою
Великоолександрівського району
Херсонської області та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланням на умови
договору оренди земельної ділянки від
03.08.2007р., посиланнями на положення ст. 32
Закону України "Про оренду землі",
положення ст. 188 ГК України та положення
ст. 652 ЦК України.

16 січня 2014 року відповідач
надіслав до суду відзив на позовну
заяву, в якому просить відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Даний відзив суд прийняв до розгляду та
долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.01.2014р. було
оголошено перерву до 12 год. 30 хв. 28.01.2014р.

У судовому засіданні 28.01.2014р.
представник позивача подав додаткові
пояснення з додатками, якими
обґрунтовує позовні вимоги. Дані
матеріали суд прийняв до розгляду та
долучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві та додаткових
поясненнях до позову.

Відповідач у судове засідання не
прибув, але 28.01.2014р. надіслав до суду
факсимільним зв'язком заяву від 28.01.2014р.
№18, за підписом голови
Великоолександрівської селищної ради
Захаренко К.О., в якій повідомляє, що у
зв'язку із складними метеорологічними
умовами представник
Великоодександрівської селищної ради
не зможе взяти участь у судовому
засіданні, яке призначене на 28.01.2014
року. При розгляді справи просить
врахувати позицію селищної ради, яку
викладено у відзиві на позовну заяву та
відмовити позивачеві у задоволенні
позову в повному обсязі. Дану заяву суд
прийняв до розгляду та долучив до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 03
серпня 2007 року між
Великоолександрівською селищною радою
Великоолександрівського району
Херсонської області (орендодавець) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар) було укладено договір оренди
земельної ділянки (надалі - договір),
загальною площею 0,0380 га. для
благоустрою, обслуговування кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» та розміщення заїзду,
яка знаходиться на території
Великоолександрівської селищної ради
Великоолександрівського району
Херсонської області.

16 серпня 2007 року договір
зареєстровано у
Великоолександрівському районному
відділі Херсонської регіональної
філії державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
державному комітеті України по
земельним ресурсам".

Відповідно до п. 8 договору,
договір укладено на 10 років з дати
реєстрації договору оренди земельної
ділянки.

Пунктом 9 договору сторони
визначили, що орендна плата вноситься
орендарем в розмірі земельного
податку.

Звертаючись з позовом до суду про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 03.08.2007р., позивач
посилається на ті обставини, що на
момент укладення договору
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки становила 11848,00 грн.,
відповідно, ціна договору на момент
його укладення - 118,48 грн. за рік (розмір
земельного податку становив 1% від
нормативно-грошової оцінки земельної
ділянки).

Однією з істотних обставин, якою
позивач керувався при укладенні даного
договору була його ціна.

З 2007 р. по 2009 р. розмір
нормативно-грошової оцінки
орендованої земельної ділянки
збільшився майже в 2,5 рази (з 11848 грн. у
2007 р. до 28435 грн. у 2008-2009 р.р.), а в 2010-2011 р.р.
майже в 3 рази (з 11848 грн. у 2007 р. до 33113
грн. у 2010-2011 р.р.). Відповідно розмір
орендної плати становив:

- 2007 р. (на момент укладання
договору) - 118,48 грн.

- 2008-2009 р.р. - 284,35 грн.

- 2010-2011 р.р. - 301,13 грн.

Дані зміни розміру орендної
плати, являлись прийнятними для
позивача, і відповідали умовам
довгостроковості укладення договору
(термін дії договору становить 10 років
з дати його державної реєстрації).

Надалі, 01 січня 2011 року набув
чинності Податковий кодекс України,
згідно ст. 288 якого було передбачено, що
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума плати
не може бути меншою:

- для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку.

У зв'язку із введеною нормою
чинного законодавства позивач з 2012р.
був зобов'язаний сплачувати орендну
плату по договору не 301,13 грн., а 903,39 грн.

Позивач також зазначає, що
відповідно до рішення сесії № 612 від
21.11.2012р. нормативно грошова оцінка
орендованої земельної ділянки з 01.01.2014
року становить 77288,20 грн., що в 6,5
перевищило її розмір в порівнянні з 2007
роком, а відповідно розмір орендної
плати за землю з 118,48 грн. збільшився до
2318,64 грн.

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Збільшення розміру орендної
плати в 20 разів є істотною обставиною, і
якби позивач міг це передбачити, то
договір взагалі б не укладався.

21 жовтня 2013 року позивач направив
на адресу відповідача заяву про
розірвання договору оренди земельної
ділянки на підставі вищевказаних
обставин.

Відповідачем була надіслана
відповідь позивачу про відсутність
підстав для розірвання договору оренди
земельної ділянки.

Таким чином, виник спір, який
підлягає вирішенню у судовому порядку.

Відповідач проти позову
заперечив з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву (а.с. 33-35).
Зокрема послався на ті обставини, що з
моменту набуття чинності Податкового
кодексу України позивачем
сплачувалась орендна плата у розмірі 3 %
від нормативно-грошової оцінки
вказаної земельної ділянки. Це
свідчить про згоду позивача із зміною
розміру орендної плати за орендовану
земельну ділянку.

Отже, предметом спору між
сторонами є дострокове розірвання
договору оренди земельної ділянки на
підставі ст. 652 ЦК України.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
дійшов висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог у зв'язку з
наступним.

Приписами ст. 13 ЗУ "Про оренду
землі" встановлено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

В той же час, згідно зі ст. 32 ЗУ "Про
оренду землі", який є спеціальним
законом і має пріоритет перед іншими
законами в застосуванні щодо даних
правовідносин, на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Пунктом 38 договору сторони
узгодили, що дія договору припиняється
шляхом його розірвання за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у
наслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованих частин
земельної ділянки, яке істотно
перешкоджає їх використанню, а також з
інших підстав, визначених законом.

В свою чергу, ст. 651 ЦК України
врегульовано, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

У ст. 652 ЦК України конкретизовано,
що у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо
вони змінилися настільки, що, якби
сторони могли це передбачити, вони не
уклали б договір або уклали б його на
інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору
сторони виходили з того, що така зміна
обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена
причинами, які заінтересована сторона
не могла усунути після їх виникнення
при всій турботливості та обачності,
які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв
ділового обороту не випливає, що ризик
зміни обставин несе заінтересована
сторона.

Сторона, яка вимагає розірвання
або зміни договору на підставі ст. 652 ЦК
України, повинна довести, що в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна не настане. Ця ж
сторона повинна довести, що її вина в не
усуненні причин, які призвели до зміни
обставин, відсутня.

Як на обставини, які істотно
змінилися, позивач посилається на те,
що у зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України, з 2012 року розмір
орендної плати за землю збільшився у
три рази, а з 01.01.2014р. розмір орендної
плати за землю загалом збільшився в 20
разів.

Суд звертає увагу позивача на ту
обставину, що у п.9 договору сторони
узгодили розмір орендної плати, а саме:
"Орендна плата вноситься орендарем в
розмірі земельного податку".

Отже, на думку суду, сторони п.9
договору виклали у такій редакції, що у
будь-якому випадку, в незалежності від
збільшення мінімального розміру
земельного податку, нормативно
грошової оцінки орендованої земельної
ділянки та інших змін в бік зменшення
або збільшення розміру земельного
податку, оренда плата вноситься
орендарем саме у розмірі земельного
податку під час усього строку дії
договору, тобто до 16.08.2017 року.

Суд також зазначає, що позивач не
довів під час судового розгляду
неможливість внесення відповідних
змін до умов договору оренди землі в
частині розміру орендної плати,
оскільки з відповідним позовом до суду
він не звертався.

Одним із загальних принципів
цивільного законодавства є принцип
свободи договору, який закріплений
статтями 3 та 627 ЦК України. Свобода
договору включає й вільне визначення
сторонами його умов, де фіксуються
взаємні права та обов'язки учасників.

Крім того, відповідно до ст. 42 ГК
України, підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Здійснення підприємницької
діяльності на власний ризик означає
покладання на цю особу тягаря
несприятливих наслідків такої
діяльності. Тому, укладаючи договір
оренди земельної ділянки, позивач діяв
на власний ризик, та не міг не врахувати
настання для нього негативних
наслідків у вигляді збільшення розміру
земельного податку, і як наслідок
збільшення розміру плати за землю.

Позивачем не доведено ні підстав
дострокового розірвання договору, які
визначені ст. 32 ЗУ "Про оренду землі", ні
наявності 4 умов, необхідних для
розірвання договору у встановленому
законом порядку, передбачених ст. 652 ЦК
України.

Таким чином, позивачем не
доведено, що обставини, які за його
переконанням є підставою для
розірвання договору оренди, містять
ознаки "істотності", як того вимагає ст.
652 ЦК України. При цьому, за змістом
даної статті, однією із необхідних умов
є те, що виконання договору після зміни
обставин, які є істотними, порушило б
співвідношення майнових інтересів
обох сторін. Як вбачається з матеріалів
справи, позивачем не доведено можливе
порушення його інтересів виконанням
договору, водночас таке порушення
інтересів має місце для відповідача у
разі його дострокового розірвання
договору.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 49
ГПК України покладаються на позивача.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представника позивача про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 03.02.2014 р.

Суддя
С.В. Нікітенко