ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"06" лютого 2014 р.
Справа № 911/4606/13

за позовом Заступника Васильківського
міжрайонного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі:

Застугнянської сільської ради
Васильківського району Київської
області, с. Червоне

до Публічного акціонерного товариства
«Васильківська «Сільгоспхімія», с.
Безп'ятне, Васильківський район

про внесення змін до договору

Суддя Щоткін О.В.

за участю:

прокурор - Івашин О.Є. - посвідчення №
009572 від 15.10.2012р.

позивач - Симоненко Т.О. - предст., дов.№
1 від 26.12.2013р.;

відповідач - Головко О.С. - предст.,
дов.№ 1 від 23.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської
області звернувся Заступник
Васильківського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі
Застугнянської сільської ради
Васильківського району Київської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Васильківська «Сільгоспхімія» про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 07.02.2006р.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим,
що позивачем на адресу відповідача
направлялися повідомлення про
внесення зміни до договору оренди
землі в частині нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки та зміни
розміру орендної плати, з метою
приведення його у відповідність із
законом, на яке відповідач не
відреагував, внаслідок чого зміни до
договору оренди землі не внесені.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.12.2013р. у справі 911/4606/13
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду на 27.01.2014р.

Через канцелярію суду 27.01.2014 року
відповідач надав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечував
та просив суд відмовити в задоволені
позову.

Відповідно до вимог ст. 77 ГПК, у
судовому засіданні 27.01.2014р.
оголошувалась перерва до 06.02.2014р.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача озвучив надані
через канцелярію суду письмові
пояснення, у яких підтримав позовні
вимоги прокурора та просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом у нарадчій кімнаті
за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
06.02.2014р. у судовому засіданні була
оголошена вступна та резолютивна
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін та прокурора, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

встановив:

07.02.06р. між Застугнянською сільською
радою та ВАТ «Васильківська
«Сільгоспхімія» (правонаступник -
Публічне акціонерне товариство
«Васильківська «Сільгоспхімія») -
укладено договір оренди земельної
ділянки (далі - Договір).

Предметом Договору є земельна ділянка
загальною площею 2,899 га, на території
Застугнянської сільської ради
Васильківського району в с. Безп'ятне
Васильківського району, в межах
населеного пункту, цільове призначення
- для розміщення виробничої та
ремонтно-обслуговуючої бази.
Відповідно до умов Договору
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки складає 502437,72 грн., експертна
грошова оцінка - 388466 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендна
плата земельної ділянки провадиться в
розмірі 1,5 % від грошової оцінки
земельної ділянки у розмірі 7536,57 грн. на
рік.

Згідно з п. 2.3 Договору перегляд ставок
орендної плати може бути здійснено у
випадках, передбачених чинним
законодавством, та за угодою сторін.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року було внесено зміни до ч. 4
ст. 21 Закону України «Про оренду землі»,
які набули чинності з 01.01.2008 року, а саме
зазначено, що річна орендна плата за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
надходить до відповідних бюджетів,
розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою: - для земель
сільськогосподарського призначення
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю»; - для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України «Про плату за землю».
Дані зміни діяли до 01.01.2011 року.

01.01.2011 року набрав чинності Податковий
кодекс України, відповідно до ст. 288
якого, розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
- для земель сільськогосподарського
призначення розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом; - для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом.

Податковий кодекс України у ст. 289
передбачає, що для визначення розміру
податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Діючи в межах наданих повноважень,
виконуючи вимоги чинного
законодавства України, Застугнянська
сільська рада Васильківського району
прийняла рішення № 163-12-УІ від 15.03.10р.
про підвищення розміру орендної плати
та внесення відповідних змін до
Договору.

Крім того, відповідно до Витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
підготовленого з технічної
документації по грошовій оцінці с.
Безп'ятне, яка розроблена в 2010 році ДП
«Київський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» та
затверджена рішенням № 32-3-УІ від 05.01.11
та № 181-13-УІ від 29.03.12 Застугнянської
сільської ради Васильківського району,
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки, площею 2,899 га, переданої в
оренду ПАТ «Васильківська
«Сільгоспхімія», складає 3 215 280,90 грн.

Застугнянська сільська рада
Васильківського району зверталася до
ПАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» з
письмовими вимогами у вигляді листів
від 31.01.12 та від 10.10.12 про потребу
внесення змін в договір в частині
розміру плати за користування
земельною ділянкою на умовах оренди.

ПАТ «Васильківська «Сільгоспхімія» на
зазначенні письмові вимоги позивача не
відреагувало та не вжило заходів для
внесення змін у договір, внаслідок чого
останній в частині умов розміру
орендної плати не відповідає вимогам
вищевказаних норм законодавства і як
наслідок прокурором в інтересах
Застугнянської сільської ради був
поданий позов з вимогою внести
відповідні зміни до договору.

Згідно приписів ст. 144 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території, внаслідок чого
у разі прийняття відповідним органом
рішення про внесення змін щодо ставок
орендної плати за земельні ділянки та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть бути не взяті
судом до уваги лише у разі скасування
такого рішення органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку (п. 2.19 Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» № 6 від 17.05.2011 року).

Таким чином, суд погоджується з
позицією позивача, що у разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
у судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 15.03.11 №
01-06/249 та п. 2.19 Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» № 6 від 17.05.2011 року).

Судом береться до уваги, що згідно
листа Вищого господарського суду
України «Узагальнення судової
практики розгляду господарськими
судами справ у спорах, пов'язаних із
земельними правовідносинами» від
01.01.2010 року, установивши, що законодавчо
змінено розмір орендної плати за землю,
про що орендар був повідомлений, але
ухилявся від вчинення дій, спрямованих
на внесення відповідних змін до
договору оренди землі, суди повинні
враховувати вказані нормативні акти
при вирішенні спорів про внесення змін
до договорів у частині зміни орендних
ставок.

Відповідно до частини 2 статті 188
Господарського кодексу України,
сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про
досудове врегулювання спорів)
визначено, що положення частини 2
статті 124 Конституції України стосовно
поширення юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у державі,
необхідно розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист.

Обрання певного засобу правового
захисту, у тому числі і досудового
врегулювання спору, є правом, а не
обов'язком особи, яка добровільно,
виходячи з власних інтересів, його
використовує.

Отже, надсилання відповідачу
пропозицій про внесення змін до
спірного договору оренди є виключно
правом, а не обов'язком позивача, тому
недотримання позивачем вимог частини 2
статті 188 Господарського кодексу
України щодо обов'язку надсилання
іншій стороні пропозицій про зміну
умов договору оренди земельної ділянки
не позбавляє його права звернутися до
суду з позовом до відповідача про зміну
умов договору за наявності спору, тобто
відсутності згоди на зміну умов
договору.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 18.12.2012 року у справі №
18/5005/7285/2012.

Згідно рішення Конституційного Суду
України у справі за конституційним
зверненням Національного банку
України щодо офіційного тлумачення
положення частини першої статті 58
Конституції України (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) від 09.02.1999
року, положення частини першої статті 58
Конституції України про те, що закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи,
треба розуміти так, що воно стосується
людини і громадянина (фізичної особи), а
не юридичної особи.

Цивільний кодекс України у ч. 2 ст. 651
передбачає, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 652 Цивільного
кодексу України, у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах. Якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.
У разі розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на вимогу
будь-якої із сторін, визначає наслідки
розірвання договору виходячи з
необхідності справедливого розподілу
між сторонами витрат, понесених ними у
зв'язку з виконанням цього договору.
Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Згідно ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу
України, у разі зміни або розірвання
договору зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни. Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Враховуючи викладені обставини суд
погоджується з позицією позивача, що
згідно вимог 651, 652, 653, 759, 762 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 5, 173, 188
Господарського кодексу України, ст. 288
Податкового кодексу України, ст.ст. 1, 16,
15, 21, 30 Закону України «Про оренду
землі», передбачено можливість зміни
умов договору за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у випадках
встановлених договором або законом.

Оскільки, сторонами в договорі оренди
передбачена можливість зміни розміру
орендної плати, а орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

З врахуванням викладеного суд
приходить до висновку щодо
обґрунтованості та доведеності
позиції позивача щодо потреби внесення
змін до п. 2.1. та 4.1. абзацу 4 пункту 1.1
договору внаслідок невідповідності
даних умов договору вимогам
вищевказаних норм Цивільного,
Господарського, Податкового кодексів
України та Закону України «Про оренду
землі», у зв'язку з чим вимоги позивача
про внесення змін до договору
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 18.06.2012 року у справі №
5023/9713/11.

Судовий збір, у розмірі 1 147,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82-85 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Змінити абзац 4 пункту 1.1 договору
оренди земельної ділянки від 07.02.06 за
реєстровим номером 1-318, укладеного між
Застугнянською сільською радою
Васильківського району Київської
області та ПАТ «Васильківська
«Сільгоспхімія», який посвідчено
державним нотаріусом Васильківської
районної державної нотаріальної
контори Павленко Н.В., виклавши його в
такій редакції: «Нормативно-грошова
оцінка земельної ділянки складає 3 215 280
(три мільйони двісті п'ятнадцять тисяч
двісті вісімдесят) гривень 90 копійок».

3. Змінити пункт 2.1 договору оренди
земельної ділянки від 07.02.06 за
реєстровим номером 1-318, укладеного між
Застугнянською сільською радою
Васильківського району Київської
області та ПАТ «Васильківська
«Сільгоспхімія», який посвідчено
державним нотаріусом Васильківської
районної державної нотаріальної
контори Павленко Н.В., виклавши його в
такій редакції: «Орендна плата
земельної ділянки провадиться в
розмірі 3 % від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки у розмірі 96 458
(дев'яносто шість тисяч чотириста
п'ятдесят вісім) грн. на рік з подальшим
врахуванням щорічної індексації та
уточнення грошової оцінки, у вигляді
щомісячних платежів, рівними частками
протягом 10 днів, наступних за звітним
періодом».

4.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Васильківська
«Сільгоспхімія» (08628, Київська обл.,
Васильківський район, село Безп'ятне,
вул. Васильківська, 76 ) в
доход державного бюджету України 1 147
(одну тисячу сто сорок сім) грн. 00 коп.
судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 13.02.2014р.

Суддя
Щоткін О.В.