ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.Справа №
916/3254/13Господарський суд Одеської
області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Стачук
Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Тащі Л.Ю.,

від відповідача не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Приватного
підприємства „ІНГУС ОЙЛ" до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу „Картал" про стягнення
9467,70 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.11.2013 р. прийнято позовну
заяву Приватного підприємства „ІНГУС
ОЙЛ", порушено провадження у справі №
916/3254/13, справу призначено до розгляду в
засіданні суду на 16.12.2013 р.

За правилами ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 16.12.2013 р. розгляд
справи відкладено на 20.01.2014 р., в
судовому засіданні 20.01.2014 р. - на 03.02.2014 р.

Позивач повідомлений про час і місце
засідань господарського суду, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення та
розписками його представника.

Копія ухвали господарського суду
Одеської області про порушення
провадження у справі, надіслана на
адресу Сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Картал",
зазначену в наявних в матеріалах
справи договорі та видаткових
накладних, вручена.

Копії ухвали господарського суду
Одеської області про відкладення
розгляду справи, направлені на вказану
вище адресу та адресу, що міститься у
витязі з ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, на момент прийняття
судового рішення до суду не
повернулись, як і докази їх вручення.
При цьому згідно реєстру поштових
відправлень копії ухвал від 20.01.2014 р.
направлені відповідачу своєчасно.

В абз.3 п.3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 р. № 18 (із змінами) вказано, що „за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку „Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду".

З урахуванням викладеного,
Сільськогосподарський виробничий
кооператив „Картал" вважається
належним чином повідомленим про час і
місце проведення судових засідань.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.01.2014 р. відповідно до ч.3
ст.69 ГПК України за клопотанням
представника позивача продовжено
строк розгляду спору до 10.02.2014 р.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в
судовому засіданні 03.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Приватне підприємство „ІНГУС ОЙЛ"
(далі - ПП „ІНГУС ОЙЛ") звернулось в
господарський суд Одеської області з
позовною заявою до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу „Картал" (далі - СВК
„Картал") про стягнення 9467,70 грн.
заборгованості, з яких: 7383,38 грн. -
основний борг, 250,08 грн. - пеня, 56,68 грн. - 3%
річних, 1746,67 грн. - штраф, 30,89 грн. -
інфляційні витрати, вказуючи на
неналежне виконання відповідачем
договору купівлі-продажу ПММ від 16.04.2013
р. № 115.

Обґрунтовуючи позов, ПП „ІНГУС ОЙЛ"
посилається на положення
ст.ст.11,258,525,526,530,611,625,629 ЦК України,
ст.ст.174,193 ГК України, названий вище
договір, видаткові накладні тощо.

Відповідач відзив на позовну заяву не
подав, а, відтак, розгляд справи
здійснено в порядку ст.75 ГПК України за
наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
сторін, господарський суд встановив
таке.

16.04.2013 р. ПП „ІНГУС ОЙЛ" (Продавець) та
СВК „Картал" (Покупець) укладено
договір купівлі-продажу ПММ № 115
(Договір), згідно якого Продавець
зобов'язується передати у власність, а
Покупець прийняти і сплатити
паливно-мастильні матеріали та інші
матеріали (товар) (розд.1 Договору).

Термін оплати: Покупець оплачує товар
на протязі 2 календарних днів з моменту
відвантаження... (п.2.2 Договору).

Договір набирає чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.2013 р., а в
частині виконання грошових зобов'язань
- до їх повного виконання (п.4.1 Договору).

Передача товару оформлюється
відповідними актами прийому-передачі
або видатковими накладними (п.5.3
Договору).

Договір підписано уповноваженими
представниками та скріплено печатками
контрагентів.

На виконання Договору Продавець
передав, а Покупець отримав товар на
загальну суму 8733,38 грн., що
підтверджується видатковими
накладними: від 16.04.2013 р. № 298 на суму
1350,00 грн., від 14.08.2013 р. № 845 на суму 4784,18
грн., від 11.10.2013 р. № 1149 на суму 2599,20 грн.

Частину товару, поставленого згідно
Договору, оплачено в сумі 1350,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 27.06.2013 р. № 142/46.

Неоплата решти основного боргу в
розмірі 7383,38 грн. спричинила звернення
до господарського суду з позовом у
рамках провадження у даній справі.

Перевіривши обґрунтованість доводів
позивача, господарський суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог частково, виходячи з наступного.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7
ст.193 ГК України, в яких визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом; не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

В ст.692 ЦК України закріплено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши
наведені вище норми матеріального
права в аспекті спірних правовідносин,
відзначає, що між сторонами виникли
господарські зобов'язання, підставою
яких є Договір поставки.

При цьому ПП „ІНГУС ОЙЛ" як Продавцем
виконано належним чином взяті на себе
обов'язки та передано товар на суму 8733,38
грн., що підтверджується дослідженими в
описовій частині рішення видатковими
накладними.

В свою чергу СВК „Картал" в порушення
приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України,
ч.ч.1,7 ст.193 ГК України частково не
оплачено вартість отриманого товару,
не дивлячись на те, що перерахування
коштів згідно ч.1 ст.530 ЦК України та п.2.2
Договору мало бути здійснено на
протязі 2 календарних днів з моменту
відвантаження.

Приймаючи до уваги викладене, позов в
частині стягнення основного боргу в
сумі 7383,38 грн. підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.548 ЦК України виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення
неустойки (штрафу, пені), під якою слід
розуміти грошову суму або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

В разі порушень умов оплати, відповідно
до п.2.2 Договору, Покупець сплачує
Продавцеві пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
відвантаженого, але неоплаченого
товару за кожен день прострочення, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня. Пеня нараховується до повного
виконання Покупцем своїх зобов'язань
по сплаті товару (п.3.2 Договору).

В разі прострочення оплати товару в
термін, які обумовлені п.2.2 Договору,
більш ніж на 5 банківських днів,
Покупець сплачує на користь Продавця
штраф у розмірі 20% від вартості товару
за кожен випадок такого прострочення
(п.3.3 Договору).

Частина 2 ст.625 ЦК України закріплює, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З урахуванням того, що матеріалами
справи доведено наявність у Покупця
прострочення оплати, господарський суд
дійшов висновку, що СВК „Картал" має
сплатити:

- 1746,67 грн. штрафу, який
передбачено п.3.3 Договору, тобто 20% від
загальної вартості поставленого
товару в сумі 8733,38 грн., оплата якого
прострочена більш ніж на 5 банківських
днів;

- 247,45 грн. пені, з яких: 38,17 грн.
нараховано за неоплату товару в сумі
1350,00 грн. по видатковій накладній від
16.04.2013 р. № 298 за період з 19.04.2013 р. по
27.06.2013 р. (дата оплати) (70 днів); 170,40 грн.
нараховано за неоплату товару в сумі
4784,18 грн. по видатковій накладній від
14.08.2013 р. № 845 за період з 17.08.2013 р. по
24.11.2013 р. (останній день перед подачею
позову) (100 днів); 38,88 грн. нараховано за
неоплату товару в сумі 2599,20 грн. по
видатковій накладній від 11.10.2013 р. № 1149
за період з 14.10.2013 р. по 24.11.2013 р.
(останній день перед подачею позову) (42
дні);

- 56,06 грн. 3% річних, з яких: 7,77 грн.
нараховано за неоплату товару в сумі
1350,00 грн. по видатковій накладній від
16.04.2013 № 298 за період з 19.04.2013 р. по 27.06.2013
р. (дата оплати) (70 днів); 39,32 грн.
нараховано за неоплату товару в сумі
4784,18 грн. по видатковій накладній від
14.08.2013 р. № 845 за період з 17.08.2013 р. по
24.11.2013 р. (останній день перед подачею
позову) (100 днів); 8,97 грн. нараховано за
неоплату товару в сумі 2599,20 грн. по
видатковій накладній від 11.10.2013 р. № 1149
за період з 14.10.2013 р. по 24.11.2013 р.
(останній день перед подачею позову) (42
дні);

- 30,89 грн. інфляційних витрат, з
яких: 1,35 грн. нараховано за неоплату
товару в сумі 1350,00 грн. по видатковій
накладній від 16.04.2013 № 298 за період з
травня по червень 2013 р. включно; 19,14 грн.
нараховано за неоплату товару в сумі
4784,18 грн. по видатковій накладній від
14.08.2013 р. № 845 за період з вересня по
листопад 2013 р. включно (фактично
інфляційні втрати за цей період
становлять 28,74 грн., проте позивач
просить менше, що є його правом); 10,40 грн.
нараховано за неоплату товару в сумі
2599,20 грн. по видатковій накладній від
11.10.2013 р. № 1149 за період з жовтня по
листопад 2013 р. (фактично інфляційні
втрати за цей період становлять 15,62
грн., проте позивач просить менше, що є
його правом).

Відтак, позов про стягнення штрафу,
індексу інфляції також слід
задовольнити повністю, а пені та 3%
річних - частково через помилкове
здійснення розрахунку ціни позову за
25.11.2013 р., адже саме в цей день позов
надійшов до суду.

За правилами ч.1 ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,82-85 ГПК України,
вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Картал" (68831,
Одеська обл., Ренійський р-н., с. Орлівка,
вул. Кутузова,103, код 32631444) на користь
Приватного підприємства „ІНГУС ОЙЛ"
(67531, Одеська обл., Комінтернівський р-н.,
с. Кордон, вул. Центральна,36, код 36143790)
7383/сім тисяч триста вісімдесят три/ грн.
38 коп. основного боргу, 247/двісті сорок
сім/ грн. 45 коп. пені, 1746/одна тисяча
сімсот сорок шість/ грн. 67 коп. штрафу,
56/п'ятдесят шість/ грн. 06 коп. 3% річних,
30/тридцять/грн. 89 коп. інфляційних
витрат та 1719/одна тисяча сімсот
дев'ятнадцять/ грн. 91 коп. судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його
підписання і може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення підписано 05.02.2014 р.

Суддя
Лічман Л.В.