м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
284-18-98 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

Справа № 910/512/14 04.02.14За позовом
Заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва в інтересах держави в
особі: Київської міської ради

До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бест-Олвіс», м. Київ

Про повернення земельної ділянки

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від прокуратури Діброва В.С. -
посвідчення 015963

Від позивача не з'явились

Від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва звернувся з позовом в
інтересах, держави в особі: Київської
міської ради, про повернення земельної
ділянки площею 426 кв.м., (кадастровий
номер 8 000 000 000:76:065:0062),
нормативно-грошовою оцінкою 791 490,09
грн., розташованої за адресою:
Червоноармійська, 46, у Голосіївському
районі міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. було порушено
провадження у справі № 910/512/14 та
розгляд справи призначено на 04.02.2014р.

04.02.2014р. від прокуратури Голосіївського
району міста Києва надійшли документи
витребувані ухвалою суду про порушення
провадження у справі від 21.01.2014р.

Позивач та відповідач які належним
чином були повідомлені, в судове
засідання не з'явились, представників в
судове засідання не направили, вимоги
ухвал суду від 21.01.2014р. не виконали,
відповідач відзив на позов не надав,
позовну вимогу по суті і розміру у
будь-який інший процесуальний спосіб
не заперечив.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87,
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучено
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, що
підтверджує факт отримання позивачем
27.01.2014р. ухвали про порушення
провадження у справі від 21.01.2014р.

Також до матеріалів справи долучений
конверт з судовою кореспонденцією,
який було повернуто з адреси
відповідача з відміткою пошти «за
закінченням встановленого строку
зберігання».

Направлення судом ухвали на юридичну
адресу відповідача, підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру,
який долучено до матеріалів справи.

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

Представник прокуратури позовні
вимоги підтримав в повному обсязі
вважає їх обґрунтованими і
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню з підстав, зазначених в
позовній заяві.

В судовому засіданні 04.02.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85
ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника прокуратури,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2004р. Київською міською радою
(позивач по справі) VIII сесією IV
скликання прийнято рішення № 1160/2570, про
передачу відповідачу земельної
ділянки для будівництва, експлуатації
та обслуговування паркінгу та
бізнес-центру на вул. Червоноармійська,
46 у Голосіївському районі м. Києва.

На виконання вказаного рішення сесії
від 28.12.2004р. між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
оренди, земельної ділянки від 21.10.2005р.
який зареєстровано у книзі записів
реєстрації договорів від 27.10.2005р. за №
79-6-00369.

Договір підписано уповноваженими
особами, а саме від позивача - Головою
Омельченком О.О., що діяв на підставі
ст. 42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та від
відповідача - директором товариства
Віржанською Людмилою Миколаївною, яка
діяла на підставі Статуту, та скріплено
печатками, у встановленому порядку не
оспорений, не розірваний, не визнаний
недійсним. Таким чином, Договір є
дійсним, укладеним належним чином та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1.1. Договору, позивач,
як орендодавець, на підставі рішення
Київської міської ради від 28.12.2004р. за №
1160/2570, за Актом приймання-передачі
передає, а відповідач, як орендар,
приймає в оренду (строкове платне
користування) земельну ділянку
визначену цим Договором.

Згідно з витягом з технічної
документації № Ю-33943/2005 Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) від
18.07.2005р. за № 734 нормативна грошова
оцінка Земельної ділянки становить 401
831 (чотириста одна тисяча вісімсот
тридцять одна) грн. 46 коп. (п.,2.2
Договору).

На виконання умов Договору
орендодавцем та орендарем було
складено та підписано Акт приймання -
передачі земельної ділянки, відповідно
до якого орендодавець передав, а
орендар прийняв у своє володіння і
користування земельну ділянку, а саме:
місце розташування вул.
Червоноармійська, 46 у Голосіївському
районі м. Києва; площа - 426 (чотириста
двадцять шість) кв. м.; цільове
призначення - для будівництва,
експлуатації та обслуговування
паркінгу та бізнес-центру; кадастровий
номер - 8 000 000 000:76:065:0062.

В пункті 3.1. Договору передбачено, що
Договір укладено на 5 (п'ять) років.

Як вбачається з вищезазначеного
пункту, Договір укладено строком на
п'ять років, та з урахуванням реєстру
книги записів договорів, дійсний до
27.10.2010р.

З матеріалів справи вбачається, що
Договір оренди землі між орендодавцем
та орендарем припинив свою дію 27.10.2010р.

Пунктом 7.1. Договору сторони визначили,
що після припинення дії договору
орендар повертає орендодавцеві
земельну ділянку в стані, не гіршому
порівняно з тим, у якому він одержав її
в оренду.

Відповідач, порушуючи умови Договору
свої зобов'язання щодо повернення
земельної ділянки позивачу після
припинення дії Договору, не виконав та
в подальшому земельну ділянку не
повернув.

Департаментом земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (КМДА) відповідно до Порядку
здійснення самоврядного контролю за
використанням і охороною земель м.
Києва, затвердженого рішенням сесії
Київської міської ради від 25.09.03р № 16/890,
ст.ст. 187,189 Земельного кодексу України,
на підставі запиту прокуратури
Голосіївського району м. Києва від
04.12.13р. № 128-10916 вих-13, здійснено
обстеження земельної ділянки за
адресою по вул. Червоноармійській, 46 у
Голосіївському районі м. Києва
(кадастровий номер 8 000 000 000:76:065:0062),
за результатами якого складено Акт
обстеження земельної ділянки № 1040/01
від 12.12.13р.

Відповідно до зазначеного Акту в ході
обстеження земельної ділянки було
встановлено, що за даними міського
земельного кадастру клопотання щодо
поновлення зазначеного договору
оренди відсутні. На час проведення
обстеження встановлено, що зазначена
земельна ділянка не огороджена та
вільна від будівель і споруд. На
земельній ділянці розміщено дитячий
майданчик та ростуть зелені
насадження. Межові знаки земельної
ділянки не розшукані, фактична площа не
встановлена.

Договір оренди землі згідно зі ст. 13
Закону України «Про оренду землі» - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Зокрема, згідно з ч. 1, ст. 93 Земельного
кодексу України та ст. 1 Закону України
«Про оренду землі» право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим кодексом. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Згідно із частиною першою статті 19
Закону України "Про оренду землі" (в
редакції діючій на момент припинення
дії Договору) строк дії договору
оренди землі визначається за згодою
сторін, але не може перевищувати 50
років. В силу частини першої статті 31
цього Закону договір оренди землі
припиняється, зокрема, в разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

Стаття 33 Закону України "Про оренду
землі" (в редакції діючій на момент
припинення дії Договору) передбачає, що
після закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору. У разі поновлення
договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після
закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Як вбачається з вищенаведеного, даною
нормою не передбачена можливість
автоматичного поновлення договору
оренди земельної ділянки в разі
відсутності заперечень з боку
орендодавця. Поновлення договору
повинно здійснюватись в порядку,
передбаченому для укладення договору
оренди.

Зважаючи на те, що відповідач не
порушував питання щодо поновлення із
відповідачем Договору оренди
земельної ділянки на новий строк, то
фактичне користування позивачем
земельною ділянкою слід вважати
безпідставним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивної заяви та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, та
таким, що підлягає задоволенню.

Відповідач не звільнений від сплати
судового збору.

Відповідно до п. 2.2. Постанови № 7 від
21.02.2013р. Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" статтею 55 ГПК України
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Відповідно до підпункту 2.2.1. Постанови
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.
При цьому суд не повинен визначати
вартість майна за відповідними
вимогами, оскільки за змістом пункту 3
частини другої статті 54 і статті 55 ГПК
такий обов'язок покладається на
позивача (в тому числі і в тих випадках,
коли правові наслідки у вигляді
повернення майна застосовуються з
ініціативи господарського суду,
наприклад, при визнанні договору
недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На
виняток з цього правила лише у випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається суддею (частина
третя статті 55 ГПК); з цією метою суд
вправі витребувати додаткові
документи і матеріали як в учасників
даного судового процесу, так і в інших
підприємств та організацій (стаття 38,
пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі
необхідності призначити відповідну
судову експертизу (проведення
експертної оцінки майна), у випадку ж
відмови позивача від здійснення оплати
такої експертизи - залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бест-Олвіс» (01004, м.
Київ, вул. Червоноармійська, 44-Г, ) повернути територіальній
громаді міста в особі Київської
міської ради земельну ділянку площею 426
кв. м (кадастровий номер 8 000 000
000:76:065:0062) нормативно-грошовою оцінкою
791 490,09 грн., яка знаходиться за
адресою: вул. Червоноармійська, 46, у
Голосіївському районі міста Києва.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бест-Олвіс» (01004, м.
Київ, вул. Червоноармійська, 44-Г, ) на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
- 15 829 (п'ятнадцять тисяч вісімсот
двадцять дев'ять) грн. 80 коп.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 05 лютого 2014
року.

Суддя
І.Д.
Курдельчук