ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.14р. Справа № 904/9277/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Дніпровський
машинобудівний завод", м.
Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"Конструкторське бюро "Дніпровське",
м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет позову на стороні
позива

про стягнення 90 279,50 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Камінський О.Д., дов.
№ 13-250 від 27.12.2013 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Дніпровський машинобудівний завод",
м. Дніпропетровськ
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Конструкторське бюро "Дніпровське",
м. Дніпропетровськ, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет позову на стороні позивача:
Державна фінансова інспекція в
Дніпропетровській області про
стягнення 90 279,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем понесено витрати зі сплати
земельного податку за земельну ділянку
загальною площею 1,2641 га, на якій
розташовані будівлі та споруди корпусу
№75, що належать відповідачу на праві
власності. Зазначене правопорушення
розглянуте під час перевірки
Контрольно-ревізійного управління та
відображене в акті останнього. Крім
того, Дніпропетровським окружним
адміністративним судом винесено
постанову про вжиття заходів щодо
відшкодування безпідставно сплачених
сторонній організації ДАК КБ
"Дніпровське" коштів у сумі 90 279,50 грн.

Відповідач надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити з посиланням на те, що в
період з 2005 року по 9 місяців 2007 року
земельні ділянки під будівлями та
спорудами ПАТ КБ "Дніпровське"
перебували у постійному користуванні
позивача на підставі державного акту
на право постійного користування №
001194, складеного 15.01.2001 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
21.12.2000 року № 3373 - останнього було
зобов'язано самостійно сплачувати
земельний податок. За даними ревізії
фінансово-господарської діяльності
ДАТ КБ "Дніпровське" за період з 01.01.2005
року по 01.10.2007 року, що знайшли
відображення в акті Державного
контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 23.11.2007
року № 0.29.1-21/52, кредиторська
заборгованість Відповідача перед
Позивачем у розмірі 90 279, 50 грн. з
відшкодування земельного податку
-відсутня. Крім того, відповідач подав
клопотання про застосування строків
позовної давності.

Представник третьої особи надав
письмові пояснення, з яких вбачається,
що суть порушення на суму 90279,50 грн.
полягає в тому, що до складу загально
виробничих витрат в частині сплати
земельного податку ВАТ «Дніпровський
машинобудівний завод» включались суми
нарахованого та сплаченого земельного
податку за сторонню юридичну особу ДАК
КБ «Дніпровське» у розмірі 90279,50 грн., що
суперечить вимогам п.п.14,16 ПСБО 16
«Витрати», затвердженого наказом МФУ
від 31.12.1999 № 318, оскільки згідно з
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 07.02.2007 № 90/10 у ВАТ «ДМЗ»
вилучено земельні ділянки площею 1,2641
га для передачі ДАК КБ «Дніпровське».
Крім того, постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24.01.2010р. у
справі № 2а-4097/09/0470 встановлено
законність вимоги КРУ щодо
відшкодування ДАК КБ «Дніпровське»
коштів у сумі 90279,50 грн., як таких, що
безпідставно сплачені за сторонню
юридичну особу ДАК КБ «Дніпровське», у
зв'язку з чим, позовні вимоги просить
задовольнити в повному обсязі.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно із ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні 03.02.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення відповідно до ч. 2 ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровської міської
ради від 07.02.2007 року № 90/10 у публічного
акціонерного товариства "Дніпровський
машинобудівний завод" (далі - позивач)
вилучено земельну ділянку загальною
площею 1,2641 га для подальшої передачі
Публічному акціонерному товариству
"Конструкторське бюро "Дніпровське"
(далі - Відповідач, ПАТ КБ "Дніпровське")

На підставі вищезазначеного рішення
відповідач розташовується на
земельних ділянках колишньої
території позивача, у тому числі:
земельна ділянка 0:07:202:0053 (78001058),
1,2359 га - вул. Будівельників, 34, Будівлі
та споруди корпусу № 75; земельна
ділянка 0:07:202:0054 (78001059) 0,0282 га - вул.
Будівельників, 34, Будівлі та споруду
корпусу № 75.

На виконання п. 1.2.3.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи КРУ в
Дніпропетровській області на III
квартал 2009 року та на підставі
направлення від 28.08.2009 №1122-09, виданого
начальником КРУ в Дніпропетровській
області, було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
відкритого акціонерного товариства
«Дніпровський машинобудівний завод»
за період з 01.10.2007 по 01.07.2009. про що було
складено акт № 05-21/63 від
12.10.2009 року.

Ревізією було встановлено, що станом на
12.10.2009року із виявлених попередньою
ревізією КРУ в Дніпропетровській
області за період з 01.01.2005 по 01.10.2007 (акт
від 30.11.2007 №029.1-21/53), порушень, не
усунутими залишилися порушення на
загальну суму 309,6тис.грн, у тому числі:
невідшкодована сума по сплаті за землю
з іншої юридичної особи на 90,28тис.грн.

Порушення на суму 90279,50 грн. полягає в
тому, що до складу загально виробничих
витрат в частині сплати земельного
податку ВАТ «Дніпровський
машинобудівний завод» включались суми
нарахованого та сплаченого земельного
податку за сторонню юридичну особу ДАК
КБ «Дніпровське» у розмірі 90279,50 грн., що
суперечить вимогам п.п.14,16 ПСБО 16
«Витрати», затвердженого наказом МФУ
від 31.12.1999 № 318, оскільки згідно з
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 07.02.2007 № 90/10 у ВАТ «ДМЗ»
вилучено земельні ділянки площею 1,2641
га для передачі ДАК КБ «Дніпровське».

Як вбачається з письмових пояснень
третьої особи, відповідно до п.7 ст.10
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
контрольно-ревізійне управління в
Дніпропетровській області листом від
21.12.2007 р. № 029.1-05-15/10554 на адресу позивача
направило обов'язкові вимоги, якими
зобов'язало усунути порушення, що були
виявлені в ході ревізії
фінансово-господарської діяльності
підприємства. Листами від 13.05.2008 №
05-05-15/3423 та від 27.11.2008 року № 05-05-15/8557
підприємству направлені нагадування
щодо обов'язкового усунення порушень.

Оскільки обов'язкові вимоги позивачем
не було виконано, КРУ звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило зобов'язати ВАТ
"Дніпровський машинобудівний завод»
виконати вимоги
контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 27.11.2008 №
05-05-15/8557 в частині усунення порушень,
виявлених в ході ревізії, а саме вжити
заходів щодо відшкодування
безпідставно сплачених сторонній
організації ДАК КБ «Дніпровське»
коштів у сумі 90279,50 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
24.01.2010 року у справі №2а-4097/09/0470 позовні
вимоги КРУ задоволено в повному обсязі.

19.11.2013 року Красногвардійським
відділом Державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на підставі
виконавчого листа №2а-4097/09/0470 від 05.11.2013
року відкрито виконавче провадження.

Як зазначено відповідачем, в період з
2005 року по 9 місяців 2007 року земельні
ділянки під будівлями та спорудами
відповідача перебували у постійному
користуванні ПАТ ДМЗ на підставі
державного акту на право постійного
користування № 001194, складеного 15.01.2001
року на підставі рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 21.12.2000 року № 3373.

У серпні 2005 року відповідач листом
№60/61-897 звернувся до Дніпропетровської
міської ради з проханням підготувати
документи на право користування
земельними ділянками під будівлями та
спорудами ДАТ КБ "ДНІПРОВСЬКЕ", у
зв'язку з чим внести відповідні зміни
до Державного земельного кадастру.

У вересні 2005 року, позивач листом №
60/61-1041 звернувся до Дніпропетровської
міської ради з проханням відчужити
земельні ділянки, що знаходяться під
будівлями та спорудами відповідача.

07.02.2007 року рішенням Дніпропетровської
міської ради № 90/10 "Про передачу
земельних ділянок по вул.
Будівельників, 34 в оренду ДАТ КБ
"ДНІПРОВСЬКЕ", , по
фактичному розміщенню будівель та
споруд корпусу № 75" затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, вилучено земельні ділянки
площею 1,2359 га та площею 0,0282 га по вул.
Будівельників, 34 у ВАТ ДМЗ і передано
ДАТ КБ "ДНІПРОВСЬКЕ" земельні ділянки
площею 1,2359 га (кадастровий номер
:07:202:053) та площею 0,0282 га
(кадастровий номер :07:202:0054) в
оренду строком на п'ятнадцять років по
фактичному розміщенню будівель та
споруд корпусу № 75 за адресою: вул.
Будівельників, 34, код цільового
використання землі (УКЦВЗ) 1.11.5
(дослідження і розробки).

25.07.2007 року між Дніпропетровською
міською радою та відповідачем було
укладено: договір оренди землі,
відповідно до якого Відповідачем
прийнято в строкове платне
користування земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою: вул.
Будівельників, 34 (Красногвардійський
район) і зареєстрована в Державному
реєстрі земель за кадастровим номером
:07:202:053 та договір оренди землі,
відповідно до якого Відповідачем
прийнято в строкове платне
користування земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою." вул.
Будівельників, 34 (Красногвардійський
район) і зареєстрована в Державному
реєстрі земель за кадастровим номером
:07:202:054.

Відповідно до положень укладених 25.07.2007
року договорів оренди землі початком
виникнення права користування
земельними ділянками, що передані в
строкове платне користування,
вважається дата державної реєстрації
цих договорів. Про державну реєстрацію
відповідних договорів оренди в
Державному реєстрі земель вчинено
записи від 10.10.2007 року за номерами
90 та 791.

За даними ревізії
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01.01.2005 року по
01.10.2007 року, що знайшли відображення в
акті Державного
контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області від 23.11.2007
року № 0.29.1-21/52, кредиторська
заборгованість Відповідача перед
Позивачем у розмірі 90 279,50 грн. з
відшкодування земельного податку
-відсутня.

Господарський суд, дослідивши та
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне.

За приписами пункту 3.7. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011
року, власники землі та
землекористувачі мають право на захист
своїх прав шляхом стягнення збитків з
особи, яка вчинила неправомірні дії
щодо відповідних земельних ділянок, у
випадках, встановлених главою 24
Земельного кодексу України, та за
процедурою, передбаченою Порядком
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 284 від 19.04.1993 року.

Відповідно до абзацу другого
пункту 2 вказаного Порядку, до складу
комісій включаються представники
Київської, Севастопольської міських,
районних державних адміністрацій,
виконавчих комітетів міських (міст
обласного значення) рад (голови
комісій), власники землі або
землекористувачі (орендарі), яким
заподіяні збитки, представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад, на території яких
знаходяться земельні ділянки.

Згідно з ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого
Кодексу, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються
учасниками судового процесу.
Обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Для застосування такого заходу
відповідальності як стягнення збитків
слід встановлювати наявність у діях
відповідача усіх чотирьох елементів
складу цивільного правопорушення
(протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками і вини).

Відповідно до вимог статті 22
Цивільного кодексу України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 224
Господарського кодексу України,
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також
неодержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Отже, відшкодування збитків
можливо лише за наявності складу
правопорушення, до якого входять
наступні елементи: протиправна
поведінка, наявність збитків,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та спричиненням збитків,
вина. Відсутність хоча б одного
елемента складу правопорушення
виключає настання відповідальності у
вигляді відшкодування збитків.

Наявність постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24.01.2010 року
не позбавляє позивача обов'язку
довести наявність та розмір збитків
належними та допустимими доказами,
передбаченими Порядком визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 284 від 19.04.1993 року. Відповідних
доказів позивачем не надано.

Тому суд вважає, що позивачем
належними та допустимими доказами не
доведено понесення збитків у розмірі
заявленому до стягнення.

Враховуючи вищевикладене, в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Суд не вбачає підстав для
застосування строків позовної
давності, на підставі заяви
відповідача, оскільки справу
розглянуто по суті та в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання і може
бути оскарженим протягом цього строку
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 08.02.2014
року.

Суддя С.В. Мартинюк