КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2014 р. Справа№ 21/521

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Суліма В.В.

Тарасенко К.В.

розглянув апеляційну скаргу ПАТ
"Київський річковий порт" на рішення
господарського суду м.Києва від 27.09.2007
року № 21/521(суддя Е.О.Шевченко.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Щебень України"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий

будинок "Будшляхмаш"

про визнання договору
дійсним

дослідивши та вивчивши матеріали
вправи, апеляційну скаргу, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
присутніх представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
№ 21/521 від 27.09.2007р. задоволений позов ТОВ
"Щебень України" до ТОВ "ТБ "Будшляхмаш"
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
нерухоме майно.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ
"Київський річковий порт" звернувся з
апеляційною скаргою.

В судовому засіданні представник ПАТ
"Київський річковий порт" підтримав
вимоги, викладені в апеляційній скарзі,
вважає рішення таким що підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні просив апеляційні вимоги
залишити без задоволення, рішення суду
- без змін.

Представник ТОВ "ТД "Будшляхмаш" в
судове засідання не з'явився, зі слів
представника ТОВ "Щебень України" особу
ліквідовано.

Керуючись ст. 102 ГПК України, колегія
суддів вважає можливим розглянути
справу у його відсутність.

Розглянувши справу за правилами
розділу ХІІ Господарського
процесуального кодексу України, суд
дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами
справи,07.08.2007р. сторонами укладено
договір купівлі-продажу б/н, за умовами
якого відповідач продав, а позивач
придбав вбудоване нежиле приміщення,
що знаходиться у секції 3 у будинку 28 по
вул. Юрківський м. Києва, загальною
площею 199кв.м. за ціною 1 550 000грн.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту
планування, договору, а при відсутності
таких вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання і одностороння
зміна умов договору не допускаються, за
винятком випадків, передбачених
законом.

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про визнання договору
дійсним, мотивуючи вимоги тим, що
умовами договору передбачено його
нотаріальне посвідчення, враховуючи
те, що відповідач ухилився від
виконання зобов'язань з нотаріального
посвідчення договору протягом 7днів з
моменту його підписання. Претензія
щодо необхідності нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
залишена без відповіді. На повторну
претензію, відповідачем надано
відповідь про відсутність необхідних
документів, необхідних для
нотаріального посвідчення
договору.Між тим, з його боку умови
договору виконані.

Задовольняючи позовні вимоги,
господарський суд виходив з того, що
факт виконання зобов'язання позивачем
щодо здійснення розрахунків
відповідачем не заперечується, факт
ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення договору
підтверджується матеріалами справи,
тому відповідно до ст. 220 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, відбулось
повне або часткове виконання договору,
але одна із сторін ухиляється від
нотаріального посвідчення договору, то
такий договір судом визнається
дійсним.

В 2013році, ПАТ "Київський річковий порт"
звернулось з апеляційною скаргою на
рішенння господарського суду від
27.09.2007р.,в якій просить рішення
скасувати. Апеляційні вимоги
обгрунтовани тим, що під час
ознайомлення з матеріалами справи №
910/2477/13 дізнався про рішення № 21/521;
підставою для визнання договору
дійсним місцевий суд поклав в основу
рішенння належність ТОВ "ТД
"Будшляхмаш" права власності на майно,
яке особа набула на підставі рішення
господарського суду м. Києва № 30/238 від
11.06.2007р., проте дане рішення було у
подальшому скасовано судом вищої
інстанції, а одже продацець майна не
був його власником та не мав прав на
відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Це стосується
позивача, який повинен доказати факти,
на підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Згідно з п. 1 ст. 317, п. п. 1, 2 ст. 319 ЦК
України власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження майном. Власник володіє,
користується та розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

За вимогами ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203
цього Кодексу, за якою зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України,
недійсним є правочин, зміст якого
суперечить актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняла
правочин, не мала необхідного обсягу
цивільної дієздатності; при укладенні
якого мав місце дефект волі; правочин
не спрямований на реальне настання
правових наслідків.

З постанови Вищого господарського суду
України № 30/238 вбачається, що 12.04.2007 між
Відкритим акціонерним товариством
"Київський річковий порт" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий будинок
"Будшляхмаш" було укладено Попередній
договір № б/н, яким сторонами було
погоджено істотні умови договору
купівлі-продажу нерухомого майна.

ТОВ "Торговий будинок "Будшляхмаш" було
сплачено відповідачу 1 507 425,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №599 від 13.04.07, № 598 від 13.04.07,
№ 593 від 13.04.07, № 592 від 13.04.07.

Однак, представник відповідача,
уповноважений на підписання Основного
договору купівлі-продажу спірного
майна в порушення умов Попереднього
договору, не з'явився, крім того,
відповідач ухиляється від виконання
свого обов'язку з нотаріального
посвідчення Основного договору
купівлі-продажу спірного майна. Таким
чином, судом з'ясовано, що Основний
договір купівлі -продажу вбудованого
нежилого приміщення під номером 49,
секції номер 3 у будинку під номером 28,
розташований по вул. Юрківській в м.
Києві, загальною площею 199 кв. м.
укладено не було з вини ТОВ "Торговий
будинок "Будшляхмаш".

08.07.2007р. Вищий господарський суд
України, постановою 30/238 скасував
рішення господарського суду міста
Києва від 11.06.2007 р. у у справі №30/238, яке
Господарський суд м. Києва поклав в
основу свого рішення № 21/251 від 27.09.2007р.
про визнання договору купівлі-продажу
спірного майна, укладеного між ТОВ
"Щебень України" та ТОВ "Торговий
будинок "Будшляхмаш" дійсним.

Крім того, апеляційний суд приймає до
уваги рішення Господарського суду м.
Києва від 03.04.2013р. у справі № 910/2477/13 за
позовом Публічного акціонерного
товариства „Київський річковий порт"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Щебень України" про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного суду України № 6 від 23.03.2012р.
«Про судове рішення» рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши всі обставини
справи, вирішив спір у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що рішення
місцевого господарського суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові
витрати покладаються на ТОВ "Торговий
будинок "Будшляхмаш".

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Київський
річковий порт" задовольнити, рішення
господарського суду м. Києва № 21/521 від
27.09.2007 року -скасувати.

Прийняти нове рішення. Відмовити
Товариству з обмеженою
відповідальністю „Щебень України" у
задоволенні позову до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
будинок "Будшляхмаш" про визнання
договору купівлі-продажу від 07.08.2007р.
дійсним.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий будинок
"Будшляхмаш" (ЄДПРОУ 25393227) судовий збір
в розмірі 31 147 грн. (тридцать одна тисяча
сто сорок сім грн..00 коп.)

2. Матеріали справи повернути, доручити
господарському суду м. Києва видати
відповідний наказ.

Головуючий суддя
Л.О. Рєпіна

Судді
В.В. Сулім

К.В. Тарасенко