м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23839/13 03.02.14

Господарський суд міста Києва у
складі головуючого судді Головіної
К.І., при секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи за позовною заявою
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто", м. Київ

про стягнення 1 292,64 грн.

за участю представників:

від позивача : Макєєв В.М. - представник
за довіреністю № 0113-377 від 27.12.2013 р.від
відповідача :Волчек Н.М. - представник
за довіреністю № 64-1-4/38-Ю від 25.12.2013 р.

встановив :

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Українська страхова група" з позовом
до Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" про стягнення в порядку
регресу страхового відшкодування в
розмірі 1 292,64 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 04.10.2012 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Фіат, державний
реєстраційний номер АЕ 1519 ВС, що
належить Любченко С.І. під керуванням
Гончаренка А.П. та автомобіля Хюндай,
державний реєстраційний номер АА 3501 МК,
що належить Герега К.О. під керуванням
Герега Д.С., внаслідок чого було
пошкоджено автомобіль Хюндай,
державний реєстраційний номер АА 3501 МК,
що був застрахований у Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група".

17.10.2012 р. позивачем здійснено страхове
відшкодування в сумі 1 292,64 грн. на
користь страхувальника.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 17.10.2012 р. у справі
№ 2610/24332/2012 Гончаренка А.П. визнано
винним у скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
Любченко С.І. застрахована відповідно
до Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон) у
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" (Поліс № АА/7978254).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди,
завданої внаслідок ДТП, яка мала місце
04.10.2012 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Українська страхова група" просить суд
стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" суму страхового
відшкодування у розмірі 1 292,64 в порядку
регресу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, зазначив, що позивач не
звертався до відповідача із заявою про
виплату страхового відшкодування, тому
відповідач не міг знати, що права
позивача порушені. Крім того, виплата
страхового відшкодування
здійснювалась на рахунок СТО без
оцінки транспортного засобу та без
надання згоди вигодонабувача - ПАТ
«Універсал Банк». Просив відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту №
28-3001-12-00149 від 14.09.2012 р. укладеного між
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Українська
страхова група" та Герегою Катериною
Олександрівною, застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме - автомобіля марки
Хюндай, державний реєстраційний номер
АА 3501 МК.

04.10.2012 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Фіат, державний
реєстраційний номер АЕ 1519 ВС, що
належить Любченко С.І. під керуванням
Гончаренка А.П. та автомобіля Хюндай,
державний реєстраційний номер
АА 3501 МК, що належить Герега К.О. під
керуванням Герега Д.С., внаслідок чого
було пошкоджено автомобіль Хюндай,
державний реєстраційний номер АА 3501 МК.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 17.10.2012 р. у справі
№ 2610/24332/2012 Гончаренка А.П. визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн.

Відповідно до страхового акту №
ДККА-20799 від 16.10.2012 р., розмір
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу Хюндай,
державний реєстраційний номер АА 3501 МК,
внаслідок ДТП склав 1 292,64 грн.

На підставі заяви страхувальника про
настання страхового випадку та виплату
страхового відшкодування від 04.10.2012 р.,
розрахунку суми страхового
відшкодування, сформованого
страхового акту № ДККА-20799 від 16.10.2012 р.,
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
страхова група" перерахувало на
користь страхувальника суму
страхового відшкодування у розмірі 1
292,64 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 13121 від 17.10.2012 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність Любченко С.І., якій
належить автомобіль Фіат, державний
реєстраційний номер АЕ 1519 ВС, під
керуванням Гончаренко А.П.
застрахований у Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/7978254 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
0,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право
регресу до винної у ДТП особи
відповідно до положень ст. 27 Закону
України "Про страхування".

31.01.2013 р. позивач звертався до
відповідача, як страховика винної
особи в ДТП, що сталась 04.10.2013 р. із
вимогою про досудове врегулювання
спору та відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП в порядку регресу на суму
1 292,64 грн. грн., яка було отримана
позивачем за вх. № 7а-462. Вказана вимога
була залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

Отже, посилання відповідача, про те, що
позивач не звертався до нього з заявою
про виплату страхового відшкодування
спростовується вищевикладеним.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Отже, відповідно до статті 27 Закону
України "Про страхування", статті 1991
Цивільного кодексу України, які
регулюють регресні правовідносини,
страховику, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, відшкодовуються всі
понесені ним фактичні витрати,
незалежно від будь-яких умов.

Вирішуючи питання щодо суми стягнення,
суд відхиляє посилання Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" на те,
що виплата страхового відшкодування
здійснювалась на рахунок СТО без
оцінки транспортного засобу.

Відповідно до п. 15.2 договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті №
28/-3001-12-00149 від 14.09.2012 р. страховик
протягом п'яти днів з дня отримання
письмового повідомлення про настання
страхового випадку при умові надання
страхувальником застрахованого ТЗ для
огляду здійснює огляд пошкодженого ТЗ
та/або вживає заходів для проведення
незалежної експертизи.

Крім того, норми законодавства про
страхування не покладають на
страховика за договором добровільного
страхування обов'язок доводити розмір
збитків виключно шляхом проведення
його оцінки відповідно до Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", а згідно ч. 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

При цьому ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", яка визначає випадки, коли
проведення оцінки майна є обов'язковим,
такого обов'язку щодо оцінки на
страховика, що уклав договір
добровільного страхування, також не
покладає.

Із преамбули Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що він регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що Закон України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" регулює інші, відмінні від
правовідносин, що виникли у даній
справі, правовідносини і обов'язок
проведення оцінки встановлюється для
відповідача у правовідносинах з
виконання ним взятого за умовами
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземних транспортних
засобів обов'язку відшкодувати шкоду.

Верховним Судом України у Листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи
розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, доводи відповідача про
необхідність доведення розміру
збитків виключно шляхом проведення
його оцінки професійним оцінювачем
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" не узгоджуються з нормами
законодавства про страхування.

Положеннями п. 6 ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

У судовому засіданні встановлено, що
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу Фіат № АА/7978254 передбачено
франшизу у розмірі 0,00 грн.

Щодо доводів відповідача стосовно
того, що виплата страхового
відшкодування здійснювалась без
отримання згоди вигодонабувача - ПАТ
«Універсал Банк» на виплату страхового
відшкодування, суд зазначає, що
відповідно до пункту 15.8 договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті №
28/-3001-12-00149 від 14.09.2012 р.
виплата страхового відшкодування
(страхової виплати) може бути здійснена
страхувальнику, застрахованій особі,
третім особам, вигодонабувачу або
спадкоємцям, на підставі відповідної
заяви та страхового акту, складеного
страховиком.

Таким чином, договором добровільного
страхування наземних транспортних
засобів, цивільно-правової
відповідальності водія та від
нещасного випадку з водієм та
пасажирами на транспорті № 28/-3001-12-00149
від 14.09.2012 р. сторони передбачили
альтернативні дії по виплаті
страхового відшкодування.

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що наявність заборгованості
відповідача перед позивачем в частині
виплати збитку в порядку регресу
підтверджується матеріалами справи,
позовні вимоги підлягають задоволенню
в сумі 1 292,64 грн.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" до
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" про стягнення 1292,64 грн.
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ, пров.
Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний
код 16467237) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"
(03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А,
ідентифікаційний код 30859524) страхове
відшкодування в сумі 1 292 (одна тисяча
двісті дев'яносто дві) грн. 64 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ, пров.
Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний
код 16467237) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"
(03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А,
ідентифікаційний код 30859524) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 03 лютого 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 07
лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя

К.І. Головіна