ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

30 січня 2014 р.

Справа № 902/25/14

Господарський суд Вінницької області у
складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача: Максимча Ю.В. - згідно
довіреності № б/н від 17.01.2014 р.;

позивача: Левченко О.В. - згідно
довіреності № б/н від 17.01.2014 р.;

відповідача: Мудрий О.Г. - згідно
довіреності № 85/2 від 21.01.2014 р.

Місце розгляду справи : приміщення
суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Світанок" (с.
Вовчок, Немирівський район, Вінницька
область, 22855) до:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продовольча
компанія "Зоря Поділля" (вул. Плеханова,
150, м. Гайсин, Гайсинський район,
Вінницька область, 23700) про стягнення 17
416 грн. 33 коп. - боргу за товар згідно
накладних № 16 від 30.09.2010 р., б/н від 06.10.2010
р., № 1 від 30.04.2011 р., № 2 від 31.05.2011 р., № 3
від 30.06.2011 р., № 4 від 30.09.2011 р., № 5 від
30.09.2011 р., № 1 від 26.03.2012 р., -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач у відзиві на позов,
доповненні до відзиву, поданих в
судовому засіданні, його представник
проти позову заперечили. Покликалися
на те, що фактично матеріали справи не
містять доказів тому, що сторони
погодили всі істотні умови договору,
зокрема, відсутні докази тому, що
сторони у належній формі погодили
предмет договору та його ціну, а також
строк дії усних договорів, на укладанні
яких наполягає позивач. Посилання
позивача на факт існування договірних
відносин не підтверджений належними та
достатніми доказами, а ТОВ
«Продовольча компанія «Зоря Поділля»
заперечує юридичний факт укладання з
позивачем усних договорів, а також
факти отримання від позивача товарно
-матеріальних цінностей - через
відсутність належних та достатніх
доказів такої передачі. Водночас чинне
законодавство заперечує можливість
укладання усних договорів між
юридичними особами, а тому посилання
позивача на укладання сторонами усних
договорів не може бути встановлено в
процесуальному порядку.

У відзиві відповідач зазначає, що
надані копії первинних бухгалтерських
документів не відповідають вимогам, що
ставляться до таких документів Законом
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку». Зокрема, ст. 9
Закону передбачено, що первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Згідно з п. 2.4. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити:найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

В силу п. 2 Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
№ 99 від 16.05.1996 року, сировина, матеріали,
паливо, запчастини, інвентар, худоба,
насіння, добрива, інструмент, товари,
основні засоби та інші
товарно-матеріальні цінності, а також
нематеріальні активи, грошові
документи і цінні папери (надалі -
цінності) відпускаються покупцям або
передаються безплатно тільки за
довіреністю одержувачів.

Відповідач вказує, що залучені
позивачем документи не відповідають
зазначеним критеріям та імперативним
вимогам чинного законодавства, а
відтак не можуть бути визнані належним
та достатнім доказом у справі. Зокрема,
не мають таких реквізитів, як посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення. а також не
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала учать у здійсненні господарської
операції, наступні документи: накладна
від 30 вересня 2010 р. № 16, накладна від 6
жовтня 2010 р. № б/н, накладна від 30 квітня
2011 р. № 1, накладна від 31 травня 2011 р. № 2,
накладна від 30.06.2011 р. № 3, накладна
внутрігосподарського призначення від
30.09.2011 р. № 5, накладна
внутрігосподарського призначення від
30.09.2011 р. № 4, накладна від 26.03.2012 р. № 1.

Передача товарно - матеріальних
цінностей за наданими позивачем
накладними не оформлена у
відповідності до вимог чинного
законодавства: в матеріалах справи
відсутні довіреності ПП «Алтен-Люкс»
на отримання товарно-матеріальних
цінностей, а тому встановити особу, яка
отримувала їх та ідентифікувати цю
особу об'єктивно неможливо. Посилання
на довіреності (дату їх видачі та
номер), П.І.Б. уповноваженої ПП
«Алтен-люкс» зазначені накладні також
не мають, що унеможливлює їх
використання як належних доказів у
справі. Як вбачається з наданих
позивачем накладних,
товарно-матеріальні цінності
передавались позивачем взагалі без
угоди, про що йдеться в тексті цих
накладних, що об'єктивно вказує на
відсутність досягнення між сторонами
домовленостей щодо усіх істотних умов
договору.

Окрім того, відповідач зазначив, що
аналіз доказів, наданих позивачем в
справу, доводить до висновків, що
навіть за припущення, що передача
предмету договору дійсно відбулась (що
не доведено процесуальними засобами),
позивач пропустив строк позовної
давності, встановлений для захисту
інтересів позивача.

В доповненнях до відзиву на позовну
заяву відповідач зазначив, що ухвалою
господарського суду Вінницької
області порушено провадження у справі
№ 902/1362/13 суддя Нешик О.С. за позовом СВК
«Світанок» до ТОВ «ПК «Зоря Поділля»
про стягнення заборгованості у розмірі
348 347,19 грн. У позовній заяві СВК
«Світанок» вказує на те, що
заборгованість виникла в результаті не
виконання ПП «Алтен-Люкс» умов
договору про надання послуг в
рослинництві від 20 серпня 2009 року в
частині проведення розрахунків за
надані послуги. На підтвердження
заявлених позовних вимог, а також
виконання зі сторони СВК «Світанок»
умов договору про надання послуг в
рослинництві від 20.08.2009 року, в додаток
до позовної заяви надано копії
бухгалтерських документів, серед яких
міститься акт звірки
взаєморозрахунків від 25.12.2012 року.
Даний акт звірки складено СВК
«Світанок» на основі наявних в
останнього бухгалтерських документів,
які в правонаступника ПП «Алтен-Люкс» -
ТОВ «ПК «Зоря Поділля» відсутні. Серед
бухгалтерських операцій, відображених
у акті звірки від 25.12.2012 р. міститься
операція, за якою у СВК «Світанок»
виникла кредиторська заборгованість у
розмірі 503 482,00 грн. згідно рахунку №4
від 03.09.2010 року. Окрім того до
матеріалів згаданої вище справи №
902/1362/13 СВК «Світанок» надано копію
накладної від 30.09.2010 року на ту ж саму 503
428,00 грн. За даною накладною СВК
«Світанок» передало, а ПП «Алтен- Люкс»
прийняло витрати по оплаті праці,
послуги сторонніх осіб, накладні
витрати, інші витрати. При цьому в ході
розгляду справи № 902/1362/13 представники
СВК «Світанок» так і не змогли пояснити
правову природу виникнення зазначеної
заборгованості в розмірі 503 428,00 грн.,
саме тому позовну заяву СВК «Світанок»
було залишено без розгляду. У період з
30.09.2010 по 27.04.2012 року між сторонами
існували взаємні відносини, за якими
СВК «Світанок» поставило
товарно-матеріальні цінності на суму 135
914 грн. 35 коп., а ПП «Алтен-Люкс»
здійснило грошові розрахунки за
поставлені ТМЦ на суму 165 284 грн. 65 коп.

Також відповідачем подано заяву про
застосування строку позовної давності
мотивовану тим, що позовна заява була
подана позивачем до суду 10.01.2014 р., зі
змісту позовної заяви та доданих до неї
матеріалів вбачається, що грошові
вимоги, на думку позивача, виникли
протягом строку, що перевищує
трирічний строк позовної давності,
тобто виникли до 31.12.2010 р.

Представником відповідача подано
клопотання про зобов"язання позивача
уточнити предмет і підстави позовних
вимог. Представник позивача - Максимча
Ю.В. проти цього клопотання відповідача
заперечив.

Розглянувши вказане клопотання
відповідача, суд відхилив його,
оскільки в позовній заяві позивачем
вказано предмет і підстави позову.
Окрім того, згідно ст.22 ГПК України
змінювати предмет або підстави позову
це право, а не обов"язок позивача.

З приводу заяви відповідача про
застосування строку позовної давності,
представник позивача - Максимча Ю.В.
пояснив суду, що у позивача відсутні
докази про поважність причин
пропущення строку позовної давності.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав. Із
запереченнями відповідача проти
позову не погодився. Вважає, що факт
передання матеріальних цінностей
підтверджується накладними,
податковими накладними.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, оглянувши
оригінали доказів, повно, всебічно,
об"єктивно і в сукупності дослідивши
подані в справу докази, надавши їм
юридичну оцінку, суд на підставі ч.1, п.1
ч.2 ст.11, ст.107, п.1 ч.1 ст.208, ст.252, 253, 254, 256,
257, 260, ч.5 ст.260, ст.262, ч.3,4 ст.267, ст.509, 625, 639,
655, 656, ч.1,2 ст.692 ЦК України, ст.33, ч.2 ст.34
ГП України, прийшов до висновку про
часткове задоволення заяви
відповідача про застосування строку
позовної давності і про відмову в
позові за неналежністю доказів.

До такого висновку суд прийшов з огляду
на таке.

В обгрунтування позовних вимог позивач
надав накладні № 16 від 30.09.2010 р., б/н від
06.10.2010 р., № 1 від 30.04.2011 р., № 2 від 31.05.2011
р., № 3 від 30.06.2011 р., № 4 від 30.09.2011 р., № 5
від 30.09.2011 р., № 1 від 26.03.2012 р. (а.с.12-21), за
якими, згідно тверджень позивача,
позивачем передано товар Приватному
підприємству "Алтен - Люкс" на суми 5476
грн., 6724 грн.54 коп., 959 грн.88 коп., 1512 грн.,
324 грн. 29 коп., 268 грн.36 коп., 1039 грн. 38 коп.,
168 грн. 24 коп., 1212 грн.

Письмовими поясненнями представника
відповідача від 30.01.2014 р. і доданими до
них витягом Державної реєстраційної
служби України з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців від 18.09.2013 р.
стверджується те, що ТОВ "Продовольча
компанія "Зоря Поділля" є
правонаступником прав і обов"язків
Приватного підприємства "Алтен - Люкс".

Із вказаних накладних вбачається, що в
силу приписів ст.509, ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ст.655,
656 ЦК України між сторонами виникли
правовідносини з купівлі - продажу
товару.

Причиною виникнення спору є, за
твердженням позивача, неоплата за
товар згідно вказаних накладних.

Згідно ст.509, ч.1, п.1 ч.2 ст.11, ст.655, 656, п.1 ч.1
ст.208, ст.626, 639 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини. За
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Предметом
договору купівлі-продажу може бути
товар, який є у продавця на момент
укладення договору або буде створений
(придбаний, набутий) продавцем у
майбутньому. У письмовій формі
належить вчиняти правочини між
юридичними особами. Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір може бути укладений
у будь-якій формі, якщо вимоги щодо
форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти
договір у певній формі, він вважається
укладеним з моменту надання йому цієї
форми, навіть якщо законом ця форма для
даного виду договорів не вимагалася.

З огляду на вказані норми
законодавства кожна із накладних
розцінюється як правочин - договір
купівлі - продажу товару.

Згідно ч.1,2 ст.692 ЦК України покупець, в
даному випадку ПП "Алтен - Люкс" або
відповідач, як його правонаступник,
зобов"язані були оплатити товар після
його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів, якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов"язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Відтак, за
товар, згідно накладних № 16 від 30.09.2010 р.
на суму 5476 грн. і б/н від 30.09.2010 р. на суму
6724 грн. 54 коп.(а.с.12, 13), а всього за цими
накладними на суму 12200 грн. 54 коп.,
розрахунок мав би бути проведений
30.09.2010 р. в сумі 5476 грн., 06.10.2010 р. в сумі 6724
грн.54 коп., оскільки інше не передбачено
ні договором, ні законом. Така позиція
суду узгоджується із правовою позицією
Вищого господарського суду України в
п.1 Інформаційного листа від 17.07.2012 р. №
01-06/928/2012.

Згідно ст.256, 257, ч.1, 5 ст.261, ст.262, ч.3,4 ст.267
ЦК України позовна давність - це строк,
у межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку. Заміна сторін у
зобов'язанні не змінює порядку
обчислення та перебігу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відтак, строк позовної давності з
позовних вимог про стягнення 5476 грн.
згідно накладної № 16 від 30.09.2010 р. збіг
30.09.2013 р., а про стягнення 6724 грн.54 коп.
згідно накладної б/н від 06.10.2010 р. - 07.10.2013
р. Із позовною заявою до суду позивач
згідно календарного штемпелю на
поштовому конверті № Р175
звернувся тільки 29.12.2013 р., тобто після
збігу строку позовної давності. Із
позовної заяви позивача до відповідача
про стягнення 348347, 19 грн., за якою
господарським судом Вінницької
області була 03.10.2013 р. порушена справа №
902/1362/13 і ухвалою у якій від 16.12.2013 р. було
залишено позов без розгляду на
підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України,
вбачається, що позивач вказані
накладні включав до предмету позовних
вимог, але з інших підстав - не з підстав
бездоговірної поставки, як у справі №
902/25/14, а на підставі зобов"язань за
договором про надання послуг в
рослинництві від 20.08.2009 р. Таким чином,
позивач не мав перешкод для
пред"явлення позову про стягнення
оплати за товар згідно накладних № 16
від 30.09.2010 р. і б/н від 06.10.2010 р. в строк
передбачений законом. Згідно ст.265 ЦК
України залишення позову без розгляду
не зупиняє перебіг строку позовної
давності.

Позивач не надав суду доказів, які б
стверджували поважність причин
пропуску строку позовної давності з
позовних вимог про стягнення 5476 грн.
згідно накладної № 16 від 30.09.2010 р. і 6724
грн. 54 коп. згідно накладної б/н від
06.10.2010 р. Відтак заява відповідача про
застосування строку підлягає
частковому задоволенню, в частині
позовної давності до позовних вимог
про стягнення 12 200 грн. 54 коп. за товар
згідно накладних № 16 від 30.09.2010 р. і б/н
від 06.10.2010 р., в іншій частині
відхиляється і строк позовної давності
в решті позовних вимог, по решті
накладних судом не застосовується,
оскільки по решті накладних строк
позовної давності не пропущений. В
зв"язку із пропуском без поважних
причин строку позовних вимог про
стягнення 12 200 грн.54 коп. за товар згідно
накладних № 16 від 30.09.2010 р. і б/н від
06.10.2010 р. і задоволенням судом в цій
частині заяви відповідача про
застосування строку позовної давності,
вказані позовні вимоги про стягнення 12
200 грн. 54 коп. задоволенню не підлягають.

Згідно ст.33, ч.2 ст.34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996
-XIV, зі змінами, п.2.1, 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в МЮ
України 05.06.1995 р. за № 168/704, зі змінами,
п.2 Інструкції про порядок реєстрації
виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 16.05.1996 р. № 99,
зареєстрованої в МЮ України 12.06.1996 р. за
№ 293/1318 зі змінами, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Первинні
документи можуть бути складені на
паперових носіях і повинні мати такі
обов"язкові реквізити: найменування
підприємств від імені яких складений
документ, назва документа, дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Сировина,
матеріали, паливо, товари та інші
товарно - матеріальні цінності, а також
нематеріальні активи... відпускаються
покупцям або передаються безоплатно
тільки за довіреністю.

Відтак, в силу приписів вказаних норм
законодавства, вимог ст.33, ч.2 ст.34 ГПК
України доказами отримання товару від
позивача - Приватним підприємством
"Алтен - Люкс" мають бути накладні з
підписом осіб ПП "Алтен- Люкс" про
отримання товару із зазначенням в
накладних посади, прізвища особи, яка
одержала товар, і повноваження якої на
це підтверджені довіреностями ПП
"Алтен - Люкс" на отримання від позивача
цих матеріальних цінностей. В силу
приписів вказаних норм законодавства
не можуть бути такими доказами
податкові накладні, інші документи.
Тому суд не бере до уваги доводи
позивача з посиланням на податкові
накладні, які ним підписані
одноособово.

Всупереч вказаних вимог законодавства
в накладних № 1 від 30.04.2011 р. на суму 959, 88
грн., № 2 від 31.05.2011 р. на суму 1512 грн., № 3
від 30.06.2011 р. на суму 324 грн. 29 коп., № 4 від
30.09.2011 р. на суму 1039 грн.38 коп., №5 від
30.09.2011 р. на суму 168, 24 грн., № 1 від 26.03.2012
р. на суму 1212 грн.(а.с.14-21), а всього по цих
накладних на суму 5215 грн.79 коп. відсутні
посада, прізвище, ініціали особи, яка
одержала матеріальні цінності, не
вказано серія, номер, дата довіреності.
Не надано позивачем і довіреності, які
б стверджували уповноваження ПП "Алтен
- Люкс" певних осіб (особу) на отримання
від її імені у позивача матеріальних
цінностей. Вказані накладні підписані
невідомою особою. Відтак вказані
накладні визнаються судом неналежними
доказами.

Позивач не довів належними доказами,
передбаченими законодавством, факт
передачі ним і отримання ПП "Алтен -
Люкс" товарів на суму 5215 грн.79 коп.,
згідно накладних № 1 від 30.04.2011 р., № 2
від 31.05.2011 р., № 3 від 30.06.2011 р., №4 від
30.09.2011 р., № 5 від 30.09.2011 р., №1 від 26.03.2012 р.
Тому позовні вимоги про стягнення 5215
грн. 79 коп. за товар згідно названих
накладних не підлягають задоволенню в
зв"язку з неналежністю доказів і
підтвердження факту передання і
отримання товару.

В зв"язку із відмовою в позові судові
витрати на судовий збір в сумі 1720 грн.50
коп. за розгляд позовної заяви і 1720
грн.50 коп. за розгляд заяви про
забезпечення позову, на підставі ст.49
ГПК України, підлягають віднесенню на
позивача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 32, 33, 34, 36,
43,49, 82-84, 85, 87, 115 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Задоволити заяву відповідача про
застосування строку позовної давності
частково щодо позовних вимог про
стягнення 12 200 грн.54 коп. за товар згідно
накладних № 16 від 30.09.2010 р. і б/н від
06.10.2010 р., а щодо решти позовних вимог
вказану заяву відповідача відхилити.

2. В позові Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Світанок" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продовольча
компанія "Зоря Поділля" про стягнення 17
416 грн. 33 коп. боргу за товар відмовити.
Судові витрати на судовий збір в сумі
1720 грн.50 коп. за подання позовної заяви
і 1720 грн.50 коп. за розгляд заяви про
забезпечення позову покласти на
позивача.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено 30.01.2014 р. Повний текст рішення
відповідно до ст.84 ГПК України
оформлено і підписано 03.02.2014 р. Рішення
набирає законної сили на протязі 10-ти
днів з дня повного його оформлення і
підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи