ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" січня 2014 р.Справа № 922/5383/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук`яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Закритого акціонерного
товариства "Rimpex", вул. Пакрантес 11,
Анікщяй 290174 Литва до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Сінтон", вул. Дарвіна, 33, кв. 8, м. Харків
61002 про стягнення коштів за участю
представників сторін:

від позивача: Дубовик А.С. (дов. № 100613
від 19.06.2013 року);

від відповідача: Сербін В.В. (дов. б/н від
27.07.2013 року).

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Rimpex"
(позивач) звернулося до господарського
суду Харківської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія Сінтон"
(відповідач) про стягнення коштів у
розмірі 36 368, 32 EUR (євро) що
еквівалентно - 394 294 грн. 60 коп. та судові
витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за контрактом № 21-К
від 21.12.2012 року щодо поставки товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.01.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 27.01.2014 року.

25.01.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав документи для
долучення до матеріалів справи.

27.01.2014 року представник відповідача
через канцелярію надав заяву у якій
зазначає що правовідносини, пов'язані з
усіма видами зовнішньоекономічної
діяльності в Україні, регулюються
положеннями Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" та
відповідно до положень статті 38 Закону,
спори, що виникають між суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності,
іноземними суб'єктами господарської
діяльності у процесі такої діяльності
можуть розглядатися судами України, а
також за згодою сторін спору
Міжнародним комерційним арбітражним
судом та Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
та іншими органами вирішення спору,
якщо це не суперечить чинним законам
України або передбачено міжнародними
договорами України.

Відповідно до положень пункту 8.4
контракту № 21-К від 21.12.2012 року всі
спори, які можуть виникати з цього
контракту або у зв'язку з ним ( у тому
числі пов'язані з укладенням,
виконанням, зміною, розірванням,
порушенням цього контракту),
підлягають розгляду в Міжнародному
комерційному арбітражному суді при
Торгово-промисловій палаті країни
відповідача та просить припинити
провадження у справі № 922/5383/13.

Представник позивача у судовому
засіданні проти заяви відповідача не
заперечував.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача
та відповідача, судом встановлено:

21.12.2012 року між Закритим акціонерним
товариством "Rimpex" (далі-позивач,
покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія Сінтон"
(далі-відповідач, продавець) було
укладено контракт № 21-К. Відповідно до
пункту 1.1. контракту на умовах
існуючого контракту і в його виконання
продавець зобов'язується поставити, а
покупець прийняти у власність і
оплатити товарні партії кукурудзи для
промислової переробки (ДСТУ 4525:2006).

Пунктом 8.4 контракту № 21-К від 21.12.2012
року сторони узгодили що всі спори, які
можуть виникати з цього контракту або у
зв'язку із ним ( у тому числі пов'язані з
укладенням, виконанням, зміною,
розірванням, порушенням цього
контракту), підлягають розгляду в
Міжнародному комерційному
арбітражному суді при
Торгово-промисловій палаті країни
відповідача.

Згідно пунктів роз'яснення Вищого
господарського суду № 04-5/608 від 31.05.2002р.
"Про деякі питання практики розгляду
справ за участю іноземних підприємств
і організацій", господарським судам
слід враховувати, що сторони
зовнішньоекономічного договору мають
право передбачити у ньому або шляхом
укладення окремої угоди (арбітражна
умова, арбітражне застереження)
передачу спорів, що виникають з такого
договору, на вирішення третейського
суду (постійно діючого або створеного
для вирішення конкретного спору - ad hoc).
Ця домовленість повинна чітко
визначати, який саме орган вирішення
спорів обрали сторони: Міжнародний
комерційний арбітражний суд, Морську
арбітражну комісію при
Торгово-промисловій палаті України або
інший третейський суд в Україні чи за
кордоном. Господарський суд може
порушити провадження зі справи у
випадку наявності у
зовнішньоекономічному договорі
арбітражної угоди, якщо визначить, що
така угода є недійсною, втратила
чинність або не може бути виконана
(пункт 3 статті 2 Конвенції про визнання
та виконання іноземних арбітражних
рішень, Нью-Йорк, 1958). Названа норма
узгоджується з вимогами статті 8 Закону
України "Про міжнародний комерційний
арбітраж", згідно з пунктом 1 якої суд,
до якого подано позов з питання, що є
предметом арбітражної угоди, повинен,
якщо будь-яка із сторін просить про це
не пізніше подання своєї першої заяви
по суті спору, припинити провадження у
справі і направити сторони до
арбітражу, якщо не визнає, що ця
арбітражна угода є недійсною, втратила
чинність або не може бути виконана. Так,
арбітражна угода не може бути виконана,
якщо сторони неправильно виклали назву
третейського суду або зазначили
арбітражну установу, якої не існує.
Провадження у справі у цих випадках
припиняється на підставі пункту 1
частини першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України. При
цьому господарським судам слід
враховувати, що звернення до арбітражу
- це право, а не обов'язок сторони
(стаття 12 Господарського
процесуального кодексу України), яке
реалізовується у встановленому
порядку (стаття 8 Закону України "Про
міжнародний комерційний арбітраж"), а
підсудність суду справи з іноземним
елементом визначається на момент
відкриття провадження у справі,
незважаючи на те, що в ході провадження
у справі підстави для такої
підсудності відпали або змінилися,
крім випадків, передбачених устатті 76
Закону України "Про міжнародне
приватне право".

Зі змісту контракту № 21-К від 21.12.2012
року вбачається, сторони узгодили що
всі спори які можуть виникати з цього
контракту або у зв'язку із ним ( у тому
числі пов'язані з укладенням,
виконанням, зміною, розірванням,
порушенням цього контракту),
підлягають розгляду в Міжнародному
комерційному арбітражному суді при
Торгово-промисловій палаті країни
відповідача.

З огляду на вище наведе, заява
відповідача про припинення
провадження у справі підлягає
задоволенню.

Відповідно до пункту 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Частиною 3 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету.
Вирішуючи питання стосовно судового
збору судова колегія виходить з
наступного.

Стаття 7 Закону України "Про судовий
збір" передбачає перелік підстав для
повернення з державного бюджету
судового збору. Відповідно до цієї
статті, сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі: 1)
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом; 2)
повернення заяви або скарги; 3) відмови
у відкритті провадження у справі; 4)
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням); 5)
закриття провадження у справі.

Даний випадок (припинення провадження
у справі) не входить до наведеного вище
переліку.

Пленум Вищого господарського суду
України в пункті 5.1. Постанови від 21.02.2013
№7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
роз'яснив, що перелік підстав
повернення судового збору, визначений
статтею 7 вказаного Закону, є
вичерпним. У їх числі не зазначено
такої підстави, як припинення
провадження у справі (стаття 80
Господарського процесуального кодексу
України). Таким чином, припинення
провадження у справі з підстав,
передбачених статтею 80 Господарського
процесуального кодексу України, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору.

Такі обставини унеможливлюють
повернення позивачеві сплаченого ним
судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтею 49, пунктом 1 частини 1 статті 80,
статті 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/5383/13 за
позовом Закритого акціонерного
товариства "Rimpex" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
Сінтон" про стягнення коштів у розмірі
36 368, 32 EUR (євро) що еквівалентно - 394 294
грн. 60 коп. - припинити .

Суддя Ємельянова О.О.