м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25265/13 03.02.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Молочнік»

до Антимонопольного
комітету України

про скасування рішення

Суддя Гавриловська І.О.

Представники учасників судового
процесу :

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Новицький М.З. - дов. №
300-122/08-7863 від 09.08.2013 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду м.
Києва передано позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Молочнік»
до Антимонопольного комітету України
про скасування рішення Тимчасової
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України від
20.09.2013 р. № 20-р/тк.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 р. за даною позовною
заявою порушено провадження у справі №
910/25265/13, призначено справу до розгляду у
судовому засіданні за участю
представників учасників судового
процесу на 15.01.2014 р.

У судовому засіданні 15.01.2014 р.
представник відповідача надав суду
письмовий відзив на позовну заяву, який
долучено до матеріалів справи.

Представник позивача повідомив, що
виконати вимоги ухвали суду не готовий
та заявив клопотання про витребування
у відповідача оригіналів документів.

У судовому засіданні 15.01.2014 р. було
оголошено перерву до 03.02.2014 р. о 12 год. 30
хв. для витребування у сторін
документів на виконання вимог ухвали
суду.

Через відділ діловодства суду 30.01.2014 р.
від позивача надійшло клопотання про
відкладення судового засідання, яке
долучено до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання представника
позивача господарський суд його
відхилив з тих підстав, що нормами
чинного законодавства України не
обмежено коло осіб, які можуть
представляти особу в судовому процесі,
тому неможливість одного з
представників позивача бути присутнім
у судовому засіданні не перешкоджає
реалізації права учасника судового
процесу на участь у судовому засіданні
його іншого представника. Однак,
позивач наданими йому процесуальними
правами не скористався, у зв'язку з чим
дане клопотання визнається судом
необґрунтованим та підлягає
відхиленню.

У судовому засіданні 03.02.2014 р.
представник відповідача надав
документи на виконання вимог ухвали
суду; проти позову заперечив.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про призначене
судове засідання був повідомлений
належним чином, вимог ухвали суду не
виконав.

Приймаючи до уваги, що позивач був
належним чином повідомлений про
призначене судове засідання, проте у
судове засідання не з'явився, то за
таких обставин та зважаючи на те, що в
матеріалах справи достатньо
документів для вирішення спору за
наявними матеріалами, господарський
суд вважає за можливе розглянути
справу відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 03.02.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у даній справі.

Дослідивши наявні матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
Тимчасова адміністративна колегія
Антимонопольного комітету України,
розглянувши матеріали справи №
119/06-10-5/12 про порушення законодавства
про захист від недобросовісної
конкуренції Товариством з обмеженою
відповідальністю «Молочнік» та
подання третього відділу досліджень і
розслідувань Дніпропетровського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
20.09.2013 р. винесла рішення № 20-р/тк «Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу» (надалі - Рішення), яким
постановила:

« 1. Визнати дії Товариства з обмеженою
відповідальністю «Молочнік» (вул. Шота
Руставелі, буд. 39-41, кімн. 708, м. Київ,
Україна, ) щодо
одночасного розміщення на лицьовій
поверхні етикетки продукції у вигляді
написів «ДРУЖБА», «НАШ СИРок» та
словосполучення «продукт
молоковмісний сирний плавлений», в той
час як продукція є продуктом
молоковмісним сирним плавленим, та
поширення у такий спосіб неточних
відомостей про споживчі властивості,
характеристики цього товару,
порушенням законодавства про захист
від недобросовісної конкуренції,
передбаченим статтею 15-1 ЗУ «Про захист
від недобросовісної конкуренції», у
вигляді поширення інформації, що
вводить в оману, шляхом поширення
суб'єктом господарювання, через інших
осіб, неточних відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, які можуть вплинути на
наміри цих осіб щодо придбання
(замовлення) товарів цього суб'єкта
господарювання.

2. Відповідно до частини першої статті 21
Закону України «Про захист від
недобросовісної конкуренції» на
товариство з обмеженою
відповідальністю «Молочнік» (і.к. 37202012)
за вчинене порушення законодавства про
захист від недобросовісної
конкуренції накласти штраф у розмірі 400
000 (чотириста тисяч) грн.

Штраф підлягає сплаті у двомісячний
строк з дня одержання цього рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» протягом п'яти днів з дня
сплати штрафу зазначені суб'єкти
господарювання зобов'язані надіслати
до Антимонопольного комітету України
документи, що підтверджують сплату
штрафу.

Рішення може бути оскаржене до
господарського суду міста Києва у
двомісячний строк з дня його
одержання».

Спір в даній справі виник внаслідок
того, що позивач не погоджується з
прийнятим відповідачем Рішенням,
оскільки вважає, що дане рішення
прийнято всупереч вимогам діючого
законодавства при неповному з'ясуванні
обставин, які мають значення для
справи; недоведенні обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідності
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; в порушенні або
неправильному застосуванні норм
матеріального права. Наведені
обставини, на думку позивача, є
підставами для визнання незаконним та
для скасування Рішення відповідача.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги не підлягають до
задоволення з огляду на таке.

В оскаржуваному Рішенні відповідач
посилається на вчинення позивачем
порушення, передбаченого ст. 15-1 Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», у
вигляді поширення інформації, що
вводить в оману, зокрема, щодо
одночасного розміщення на лицьовій
поверхні етикетки продукції у вигляді
написів «ДРУЖБА», «НАШ СИРок» та
словосполучення «продукт
молоковмісний сирний плавлений», в той
час як продукція є продуктом
молоковмісним сирним плавленим.

Відповідно до ст.15-1 Закону України «Про
захист від недобросовісної
конкуренції», поширенням інформації,
що вводить в оману, є повідомлення
суб'єктом господарювання,
безпосередньо або через іншу особу,
одній, кільком особам або
невизначеному колу осіб, у тому числі в
рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування окремих
фактів чи нечіткості формулювань, що
вплинули або можуть вплинути на наміри
цих осіб щодо придбання (замовлення)
чи реалізації (продажу, поставки,
виконання, надання) товарів, робіт,
послуг цього суб'єкта господарювання.

Інформацією, що вводить в оману, є,
зокрема, відомості, які містять
неповні, неточні або неправдиві дані
про походження товару, виробника,
продавця, спосіб виготовлення,
джерела та спосіб придбання,
реалізації, кількість, споживчі
властивості, якість, комплектність,
придатність до застосування,
стандарти, характеристики,
особливості реалізації товарів,
робіт, послуг, ціну і знижки на них, а
також про істотні умови договору;
містять неповні, неточні або
неправдиві дані про фінансовий стан чи
господарську діяльність суб'єкта
господарювання; приписують
повноваження та права, яких не
мають, або відносини, в яких не
перебувають; містять посилання на
обсяги виробництва, придбання,
продажу чи поставки товарів,
виконання робіт, надання послуг,
яких фактично не було на день поширення
інформації.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначено, що заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вищевказаної норми
передбачено строк оскарження рішення
органу Антимонопольного комітету
України до господарського суду, який не
може бути відновлено.

З матеріалів справи вбачається, що
копія рішення Тимчасової
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України від
20.09.2013 р. № 20-р/тк "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу" була
надіслана відповідачем на адресу
позивача листом від 01.10.2013 р. № 127-26/04-9624.

Судом встановлено, що позивач отримав
Рішення 04.10.2013 р., що підтверджується
підписом уповноваженої особи позивача
на повідомленні про вручення поштового
відправлення № 302, копію якого
надав відповідач (знаходиться в
матеріалах справи). До того ж, позивач
не заперечував отримання
оскаржуваного Рішення його
представником за довіреністю 04.10.2013 р.

Таким чином, двомісячний строк з дня
одержання позивачем Рішення для його
оскарження закінчився 05.12.2013 р.

Як зазначено у п. 2 Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства", у застосуванні припису
частини першої статті 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції", а
також частини другої статті 47 цього
Закону господарським судам слід
враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними
строки оскарження рішень органу
Антимонопольного комітету України не
може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є
присічними.

Закінчення присічного строку,
незалежно від причин його пропуску
заінтересованою особою, є підставою
для відмови в позові про визнання
недійсним рішення (розпорядження)
Антимонопольного комітету України та
його органів.

В п. 34 Листа Вищого господарського суду
України від 29.09.2009 р., № 01-08/530 "Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України" у
відповідь на питання, яким чином має
діяти господарський суд, якщо позовну
заяву про визнання недійсним рішення
органу Антимонопольного комітету
України подано після закінчення
строку, передбаченого частиною першою
статті 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", зазначено, що
пропуск позивачем зазначеного строку є
підставою для відмови в задоволенні
позову про визнання рішення органу
Антимонопольного комітету України
недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що
позовна заява про скасування рішення
Антимонопольного комітету України від
20.09.2013 р. № 20-р/тк "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу" була
подана позивачем через відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва 25.12.2013 р., що підтверджується
реєстраційним штампом № 25265/13 від 25.12.2013
р. А отже, дана позовна заява подана
позивачем до суду з пропуском
встановленого частиною 1 ст. 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" двомісячного строку для
оскарження до господарського суду
рішення органу Антимонопольного
комітету України.

Таким чином, враховуючи те, що позивач
пропустив двомісячний строк для
оскарження рішення Антимонопольного
комітету України від 20.09.2013 р. № 20-р/тк
"Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу", а пропущений строк
не може бути відновлено, він є
присічним, то у задоволенні заявлених
позовних вимог про скасування
наведеного рішення Антимонопольного
комітету України позивачу слід
відмовити.

Всі інші доводи та заперечення сторін
та надані на їх підтвердження докази
судом не приймаються на підставі ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки не мають значення для
справи.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.02.2014 р.

Суддя
Гавриловська І.О.