ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" лютого 2014 р.Справа № 916/3507/13

За позовом: Товариства з додатковою
відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ"

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ"

про стягнення 6104,16 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Лапа Л.Б., представник
за довіреністю

Суть спору: Позивач - Товариство з
додатковою відповідальністю "ЗАВОД
МЕТИЗ" звернувся до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ", у якій з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог від
10.02.2014р. просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ" на користь позивача штраф у
розмірі 4633,66 грн. та пеню у розмірі 1470,50
грн.

Під час розгляду справи представником
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ" позовні вимоги в частині
первісно заявленого основного боргу
було визнано у повному обсязі, після
чого відповідачем було повністю
сплачено основний борг у справі, у
зв'язку з чим позивачем було подано
заяву про зменшення позовних вимог від
10.02.2014р. Однак, щодо заявлених до
стягнення штрафу в розмірі 4633,66 грн. та
пені у розмірі 1470,50 грн. представник
відповідача заперечував, вказуючи на
те, що затримка у платежах відповідача
була пов'язана з аналогічною затримкою
контрагента відповідача, що виникла у
зв'язку з протиправними діями
сторонніх осіб проти такого
контрагента. Вищевикладене, на думку
представника відповідача, засвідчує
наявність ознак форс-мажору, що
спричинив затримку виконання
зобов'язань перед позивачем у строк.
Письмового відзиву або належних
доказів в підтвердження усним
поясненням, представником відповідача
суду надано не було. За наведених
обставин, суд вважає можливим
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судових засіданнях
пояснення представників сторін, суд
встановив.

17 січня 2012 року між Товариством з
додатковою відповідальністю "ЗАВОД
МЕТИЗ" (Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННА
ПАКУВАЛЬНА КОМПАНІЯ" (Покупець) було
укладено Договір № 018/Р (далі за текстом
- Договір), згідно якого Постачальник
зобов'язався виготовити та передати у
власність Покупцю товар згідно
гарантійних листів (заявок) та
накладних, а Покупець зобов'язався
прийняти та оплатити поставлений товар
у відповідності з умовами договору (п.
1.1 договору).

У відповідності до положень п. п. 1.2, 1.3
Договору асортимент і кількість товару
визначається згідно гарантійних
листів (заявок) та накладних на
передачу товару, які підтверджують
погодження сторін та є невід'ємною
частиною договору; загальна сума
договору визначається виходячи з
вартості усіх партій товару,
зафіксованих у накладних на передачу
товару.

З урахуванням положень п. 2.1 Договору
поставка товару здійснюється на умовах
EXW або FCA (Інкотермс в редакції 2000), в
строк обумовлений сторонами.

Відповідно до умов п. 3.2 Договору
розрахунки за продукцію здійснюються
на протязі 20 банківських днів з моменту
відвантаження.

На виконання умов Договору № 018/Р від 17
січня 2012 року, 12.08.2013р. на підставі
накладної №01930 Товариством з
додатковою відповідальністю "ЗАВОД
МЕТИЗ" поставлено Товариству з
обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННА
ПАКУВАЛЬНА КОМПАНІЯ" товар на суму 46336,64
грн., що підтверджується копією
названої видаткової накладної та
копією довіреності Покупця на
отримання товарно-матеріальних
цінностей, що залучені до матеріалів
справи (а.с. 9-10).

Платежами від 04.11.2013р. на суму 2000 грн.,
від 12.11.2013р. на суму 9000 грн., від 19.11.2013р.
на суму 7000 грн., від 05.12.2013р. на суму 10000
грн. від 25.12.2013р. на суму 10000 грн., 21.01.2014р.
на суму 5000 грн. та від 30.01.2014р. на суму
3336,64 грн. Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ" сплачено вартість прийнятого
товару на загальну суму 46336,64 грн., що
підтверджується залученими до
матеріалів справи копіями банківської
виписки та платіжними дорученнями.

Як вбачається з пояснень представника
позивача, засвідчується поданими ним
доказами, та не заперечувалось
представником відповідача,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ" сплата вартості отриманого
товару проводилась з порушенням
строків, визначених п. 3.2 Договору.

Відповідно до п. п. 4.2, 4.3 Договору у
випадку несвоєчасної оплати продукції
Покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення. В разі
прострочення оплати продукції більш
ніж на 20 календарних днів, Покупець
додатково сплачує штраф у розмірі 10%
вартості відвантаженої, але не
оплаченої продукції.

У зв'язку з простроченням сплати
вартості отриманого товару, позивачем
здійснено розрахунок пені та штрафу.
Так, відповідно до даних такого
розрахунку за відповідачем рахується
пеня в сумі 1470,50 грн. та штраф в сумі 4633,66
грн.

Уточнені позовні вимоги у справі
обґрунтовані несвоєчасним
невиконанням прийнятих на себе
договірних зобов'язань відповідачем та
направлені на стягнення з відповідача
пені в сумі 1470,50 грн. та штрафу в сумі
4633,66 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт неналежного
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ" прийнятих на себе зобов'язань
за умовами договору № 018/Р від 17 січня
2012 року в частині строків оплати
прийнятого товару, у т.ч. встановлено
факт прострочення сплати товару більш
ніж на 20 календарних днів, у зв'язку з
чим у позивача виникло право на
стягнення з відповідача передбачених
договором штрафу та пені.

Відповідно до ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. п. 4.2, 4.3 Договору у
випадку несвоєчасної оплати продукції
Покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення. В разі
прострочення оплати продукції більш
ніж на 20 календарних днів, Покупець
додатково сплачує штраф у розмірі 10%
вартості відвантаженої, але не
оплаченої продукції.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем пені в сумі
1470,50 грн. та штрафу в сумі 4633,66 грн.,
вважає його вірним, а вимоги про їх
стягнення правомірними.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог зі
стягненням з відповідача пені в сумі
1470,50 грн. та штрафу в сумі 4633,66 грн.

Стосовно посилання представника
відповідача на вплив обставин, через
які контрагент відповідача не міг
виконати своє зобов'язання, що
спричинило прострочення відповідача
перед позивачем, судом вони
відхиляється як необґрунтовані та
недоведені належними та допустимими
доказами, оскільки згідно положень ст.
617 Цивільного кодексу України особа,
яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили. Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору в сумі
1720,50грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПІВДЕННА ПАКУВАЛЬНА
КОМПАНІЯ" (65029, м. Одеса, вул. Дюковська,
12; код 34108837; р/р 6101 в АБ
„Південний", МФО 328209) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "ЗАВОД МЕТИЗ" (51931,
Дніпропетровська область,
м.Дніпродзержинськ, вул. Широка, 99, код
02969248; р/р 7033 в ПАТ „Укрсоцбанк",
МФО 300023) 4633 (чотири тисячі шістсот
тридцять три) грн. 66 коп. штрафу, 1470
(тисяча чотириста сімдесят) грн. 50 коп.
пені та 1720,50 (тисячу сімсот двадцять)
грн. 50 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Повний текст рішення складено 13 лютого
2014 року.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Д'яченко Т.Г.