ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.2014 Справа № 920/47/14

За позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Шостка,
Сумська область

про стягнення: 107 138 грн. 53 коп.

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність від
13.08.2013 р.;

Від відповідача: не з'явився;

У засіданні брали участь: секретар
судового засідання Саленко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
107 138 грн. 53 коп., з яких: 90 504 грн. 00 коп.
основного боргу, 6 464 грн. 33 коп. пені, 10 169
грн. 37 коп. - річних від простроченої
суми, нарахованих у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
умов укладеного між сторонами договору
№37 від 01.01.2012 р., а також 3 000 грн. 00 коп.
витрат на оплату послуг адвоката та 2 142
грн. 77 коп. судового збору.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач письмово вився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, тому відповідно до
вимог ст.. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважного представника
позивача, оцінивши та дослідивши
докази по справі, суд встановив:

01 січня 2012 року між ФОП ОСОБА_1 і ФОп
ОСОБА_2 було укладено договір №37 (далі
за текстом - «Договір»), відповідно до
умов якого позивач зобов'язувався
поставити у власність відповідачу
товар (плитку керамічну, сантехнічні
вироби, сухі будівельні суміші, інші
будівельні товари), а відповідач -
прийняти і оплатити товар на умовах
цього договору.

Згідно п.1.2. Договору асортимент та
кількість товару, що підлягає передачі
у власність відповідачу, визначається
у видаткових накладних.

Зі змісту п. 2.1. Договору вбачається, що
відповідач оплачує товар за ціною, що
визначається сторонами у видаткових
накладних, виходячи з умов передачі
товару - EXW місце, зазначене позивачем у
місті Києві або іншому, погодженому при
прийнятті заявки відповідача, місті.
Загальна сума цього Договору на момент
підписання цього Договору
визначається сторонами з урахуванням
наданих відповідачем даних щодо його
можливої потреби у Товарі протягом
строку дії цього Договору та складає:
загальна сума Договору - 3 000 000 грн. 00
коп., але не більше 1 000 000 грн. 00 коп. за
кожен календарний рік (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 8.2. Договору сплата
вартості товару здійснюється
відповідачем шляхом банківського
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок позивача.

Пунктом 8.3 Договору встановлено, що
відповідач зобов'язаний здійснювати
оплату вартості товару шляхом внесення
100% оплати протягом 14 календарних днів з
моменту відвантаження партії товару
відповідачу, якщо вартість партії
товару не перевищує 70 000 грн. 00 коп. У
випадку, якщо вартість партії товару
перевищує 70 000 грн. 00 коп., відповідач
повинен сплатити різницю між вартістю
партії товару, яку планує відвантажити,
та 70 000 грн. 00 коп. не пізніше ніж за добу
до відвантаження. У випадку, якщо
оплата за попередню партію товару не
була здійснена, наступна партія товару
не відвантажується.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
належним чином виконав свої обов'язки
по Договору та поставив відповідачу
товар на загальну суму 114 716 грн. 57 коп.,
про що свідчать копії видаткових
накладних за період з лютого по червень
2013 р., які містяться в матеріалах
справи. Позивач зазначає, що відповідач
неналежним чином виконав свої
зобов'язання в частині своєчасної
оплати отриманого товару згідно
видаткових накладних від 19.02.2013 р. №301
на суму 13 713 грн. 47 коп., №302 на суму 18 405
грн. 65 коп., №324 на суму 12 178 грн. 63 коп.;
від 13.03.2013 р. №400 на суму 3 432 грн. 38 коп.,
№401 на суму 11 905 грн. 72 коп., №402 на суму 20
276 грн. 63 коп., № 403 на суму 7 980 грн. 61 коп.,
а за накладною №1076 від 13.06.2013 р. на суму
13 411 грн. 74 коп. частково розрахувався з
позивачем, перерахувавши йому лише 2 611
грн. 74 коп., у зв'язку з чим просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
90 504 грн. 83 коп. основного боргу за
поставлений товар.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей термін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Таким чином, суд дійшов до висновку про
те, що відповідачем не подано доказів
сплати боргу або обґрунтованих
заперечень вимогам позивача, тому
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
основного боргу в розмірі 90 504 грн. 83
коп. є обґрунтованими, правомірними і
підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 6 464 грн. 33
коп. пені, нарахованої за порушення
відповідачем п. 8.5. Договору.

Згідно п. 8.5. Договору у випадку
несвоєчасного внесення платежів за цим
Договором відповідач сплачує на
користь позивача пеню у розмірі 0,5% від
несплаченої вартості товару за кожний
день прострочення.

Відповідно до п. 8.7. Договору
нарахування та сплата штрафних санкцій
за невиконання або неналежне виконання
грошових зобов'язань за цим Договором
здійснюється без обмеження певним
строком/терміном протягом усього
періоду від дня, коли грошові
зобов'язання повинні були бути
виконані до дня їх фактичного
виконання на користь позивача.

Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Судом встановлено, що пеня в розмірі 6 464
грн. 33 коп. нарахована у відповідності з
вимогами діючого законодавства, тому
позовні вимоги в цій частині є
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги
щодо стягнення з відповідача на свою
користь 10 169 грн. 37 коп. річних від
простроченої суми.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З розрахунку позовних вимог
вбачається, що нарахування даної суми
здійснено позивачем згідно п. 8.6.
Договору, де зазначено, що у випадку
несвоєчасного внесення платежів за цим
Договором відповідач за весь період
прострочення додатково сплачує на
користь позивача проценти у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України за весь
час користування чужими грошовими
коштами, що в розумінні позивача і є
«іншим розміром процентів,
встановлених договором».

Відповідно до ст. 199 Господарського
кодексу України до відносин щодо
забезпечення виконання зобов'язань
учасників господарських відносин
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України, насамперед
загальні положення про забезпечення
виконання зобов'язання, встановлені
статтями 546-548.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пеня - це вид
неустойки, що забезпечує виконання
грошового зобов'язання і обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

Проценти за користування чужими
коштами, передбачені статтею 536 ЦК
України, необхідно відрізняти від
процентів річних, про які йдеться у
частині другій ст. 625 ЦК України.
Стягнення процентів річних є заходом
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання і одночасно
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора, тобто
зобов'язанням сплатити кошти, тоді як
проценти, зазначені у статті 536 ЦК
України - це плата за користування
чужими коштами, в тому числі
безпідставно одержаними, збереженими
грішми.

Таким чином, встановлена сторонами у п.
8.6 Договору санкція у вигляді процентів
по правовій природі є пенею.

Подвійне стягнення пені за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання
відповідачем не узгоджується з
приписами ст. 61 Конституції України,
відповідно до якої ніхто не може бути
двічі притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення

Судом встановлено, що до відповідача
вже застосована цивільно-правова
відповідальність за порушення умов
Договору у вигляді стягнутої судом
пені в розмірі 6 464 грн. 33 коп., а
проценти, які просить стягнути позивач,
мають однакову правову природу з пенею.
Проте, суд дійшов до висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині нарахування 3% річних
відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, а з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути 2 215 грн. 48 коп. - 3%
річних.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 3 000 грн. 00
коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Суд дійшов до висновку про
обґрунтованість вимог позивача в цій
частині, оскільки позивачем подані
докази щодо укладення договору №01/08
від 09.08.2013 р. про надання правової
допомоги, копія свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю №224
від 30.09.2005 р., а також копія квитанції до
прибуткового касового ордера серії
02АААР 957688/688/1508 від 15.08.2013 р. на суму 3 000
грн. 00 коп.

Згідно Закону України "Про судовий
збір" та ст. 44 - 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 90 504 грн.
00 коп. основного боргу, 6 464 грн. 33 коп.
пені, 2 215 грн. 48 коп. - 3% річних, 3 000 грн. 00
коп. витрат на оплату послуг адвоката, 1
983 грн. 71 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення підписаний 10.02.2014
р.

Суддя О.В. Коваленко