ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014 року Справа №
15/5005/4268/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М.
(доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Березкіна О.В.

при секретарі судового засідання:
Погорєловій Ю.А.

за участі представників сторін:

від позивача: Пивоварчук А.С.
представник, довіреність №61 від
23.04.2012р.;

від відповідача: Бобошко О.А.
представник, довіреність б/н від
10.10.2013р.;

від третьої особи: представник в судове
засідання не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15.10.2013
року у справі №15/5005/4268/2012

за позовом Публічного акціонерного
товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО",
м.Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів", м.
Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРАНС-КРЕДИТ",
м.Дніпропетровськ

про звернення стягнення

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося у
травні 2012 року із позовом до ВАТ
«Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів» про
звернення стягнення на належне
відповідачу рухоме майно, яке виступає
предметом застави за договором застави
№181207-З/1 від 18.12.2007р., в рахунок
погашення заборгованості ТОВ
«Транс-Кредит» перед ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» за кредитним договором №181207-Л
від 18.12.2007р. в загальній сумі 51569096,69 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 15.10.2013р.
(суддя Петренко Н.Е.) здійснено заміну
відповідача - ВАТ «Дніпропетровський
завод з ремонту та будівництва
пасажирських вагонів» на його
правонаступника - ПАТ
«Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів».
Позов задоволено в повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ
"Транс-Кредит" перед ПАТ "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО" за Кредитним договором № 181207-Л
від 18 грудня 2007 року станом на 29.03.2012р. в
загальній сумі 51569 096,69 гривень, в т.ч.:
несплачена частка кредиту - 29244828,47 грн.,
несплачені відсотки за користування
кредитом - 14863252,39 грн., пеня за
несвоєчасне погашення кредиту згідно
п. 8.1 Кредитного Договору - 2272566,37 грн.;
пеня за несвоєчасне погашення
відсотків кредиту згідно п. 8.1
Кредитного Договору - 1055802,47 грн., три
відсотки річних за несвоєчасну сплату
кредиту згідно п. 2 ст. 625 ЦК України - 1080
195,83 грн.; три відсотки річних за
несвоєчасну сплату нарахованих
відсотків згідно п. 2 ст. 625 ЦК України -
425 184,60 грн., інфляція заборгованості за
несплату кредиту згідно п. 2 ст. 625 ЦК
України - 1973358,84 грн., інфляція
заборгованості за несплату відсотків
згідно п. 2 ст. 625 ЦК України - 653907,72 грн.
звернуто стягнення на рухоме майно, що
виступає предметом застави за
Договором застави 181207-З/1 від 18.12.2007 р.:

- площадка ґрунтовки з
напольною витяжкою, інвентаризаційний
номер 24428,

- вакуумна установка
відсмоктування пилу,
інвентаризаційний номер 40297,

- вакуумна установка
відсмоктування пилу,
інвентаризаційний номер 40298,

- вакуумна установка
відсмоктування пилу,
інвентаризаційний номер 40303,

- установка фарбувальна для
фарбування поверхні,
інвентаризаційний номер 40806,

- установка фарбувальна для
фарбування поверхні,
інвентаризаційний номер 40807,

- фільтр -
вологовідокремлювач ФВ 51,
інвентаризаційний номер 42467,

- камера фарбувальна,
інвентаризаційний номер 46803,

- камера
фарбувально-сушильна модель ПЛ-30,
інвентаризаційний номер 46804,

-
фільтр-вологовідокремлювач,
інвентаризаційний номер ФВ 51,
інвентаризаційний номер 46843,

- система вентиляції від
фарбувальної камери,
інвентаризаційний номер 46853,

- пилосос промисловий GВ-933,
інвентаризаційний номер 49520,

- пилосос промисловий GВ-933,
інвентаризаційний номер 49521,

- візок для фарбування торців
вагону, інвентаризаційний номер 50174,

- візок для фарбування торців
вагону, інвентаризаційний номер 50175,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78163,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78164,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78165,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78166,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78167,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78168,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 80075,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 80076,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 80077,

- ящик для зберігання
лакофарбових матеріалів,
інвентаризаційний номер 80085,

- ящик для зберігання
лакофарбових матеріалів,
інвентаризаційний номер 80086,

- установка для фарбування
під високим тиском, інвентаризаційний
номер 49016,

- установка комбінована для
очищення повітря, інвентаризаційний
номер 40812,

- установка для нанесення
гелькоутів, інвентаризаційний номер
46844,

- установка для нанесення
смоли, інвентаризаційний номер 46845,

- установка для нанесення
склопласт GLAS CRAF, інвентаризаційний
номер 46860,

- газокалориф. установка
сист. вентиляції, інвентаризаційний
номер 46864,

- газокалорифер № 3,
інвентаризаційний номер 49531,

- мішалка пневматична,
інвентаризаційний номер 67853,

- машина пневмополіров. Соmaria
9076, інвентаризаційний номер 67867,

- камера фарбування й сушки
моделей, інвентаризаційний номер 70060,

- стелаж стоєчн. 4-х ярусний
дл. 6м., інвентаризаційний номер 70061,

- стелаж стоєчн. Дл 11,5 м.,
інвентаризаційний номер 70069,

- стелаж, інвентаризаційний
номер 78130,

- витяжна шафа на ділянці
інтер'єру, інвентаризаційний номер 78172,

- кондиціонер,
інвентаризаційний номер 82203,

що належать Публічному
акціонерному товариству
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів"
шляхом продажу з публічних торгів за
початковою ціною визначеною в межах
виконавчого провадження. Стягнуто з
ПАТ "Дніпропетровський завод з ремонту
та будівництва пасажирських вагонів"
на користь ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО"
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 44407,64 грн.

Рішення суду вмотивовано тим, що
господарським судом встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
третьою особою - ТОВ «Транс - Кредит»
допущено істотні порушення
забезпеченого заставою зобов'язання за
кредитним договором, а тому у позивача
виникло право одержати задоволення
своїх вимог шляхом звернення стягнення
на майно відповідача, з метою належного
виконання зобов'язання третьої особи
за кредитним договором згідно договору
застави.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 15.10.2013р. у справі №15/5005/4268/2012
ПАТ «Дніпропетровський завод з ремонту
та будівництва пасажирських вагонів»
звернулось із апеляційною скаргою, в
якій просить означене судове рішення
скасувати з огляду на те, що судом
першої інстанції не повністю
досліджено всі обставини справи, які
мають суттєве значення для справи, а
також порушено норми процесуального та
матеріального права при винесенні
рішення. В обґрунтування вимог у
апеляційній скарзі вказує, що судом
першої інстанції не було досліджено
стан та наявність майна, яке становить
предмет застави, так як судом не було
запитано у відповідача відомостей про
стан предмету застави. Вказує на те, що
позивачем було подано заяву про зміну
предмета позову після початку
розгляду справи по суті і відповідач
був обмежений в поданні додаткових
доказів та пояснень щодо предмету
позову, який був змінений. Вважає, що
позивач шляхом подання заяви про зміну
предмету позову здійснив заміну самого
позову, тобто фактично заявляє новий
позов, який має бути розглянуто в
окремому провадженні. Також вказує, що
судом першої інстанції не було
винесено ухвалу про відмову в
клопотанні відповідача про зупинення
провадження у справі, яке заявлялось у
зв'язку із існуванням на момент
розгляду справи двох кримінальних
проваджень в стадії досудового
слідства, результати розслідування
яких нададуть відповідачу додаткових
підтверджуючих доказів (встановлення
фактів) щодо перевищення повноважень
членами спостережної ради при
оформленні протоколу засідання
спостережної ради товариства від
12.12.2007р., на підставі якого було
оформлено договір застави, за яким
здійснюється стягнення позивачем.
Звертає увагу на те, що рішення суду
першої інстанції не містить відомості
та докази того, що зобов'язання
забезпечене заставою є простроченим та
невиконаним третьою особою та, що
позивач намагався отримати виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою
від третьої особи. Вважає, що суд першої
інстанції безпідставно не врахував на
те, що ТОВ «Транс - Кредит» перебуває в
процедурі банкрутства у справі
№904/369/13-г, у якій позивач вже заявив
свої вимоги, як кредитор.

12.11.2013р. Дніпропетровським апеляційним
господарським судом у складі колегії
суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М.
(доповідач), судді - Іванов О.Г.,
Березкіна О.В. відновлено ПАТ
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів"
строк подання апеляційної скарги та
прийнято апеляційну скаргу до
провадження.

ПАТ «Банк Кредит Дніпро» у відзиві на
апеляційну скаргу просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду без змін. Вважає,
що судом прийнято законне та
обґрунтоване рішення, а викладені в
апеляційній скарзі доводи не ставлять
під сумнів правильність рішення по
суті, носять лише формальний характер,
що є підставою для відхилення
апеляційної скарги.

Арбітражний керуючий - ліквідатор ТОВ
«Транс - Кредит» Остапенко Є.С. у
відзиві на апеляційну скаргу вказує, що
постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2013р.
ТОВ «Транс - Кредит» визнано банкрутом
і у відповідності до ст. 51 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» по відношенню
до даного підприємства відкрито
ліквідаційну процедуру. Вказує, що
ліквідатором було перевірено вимоги
ПАТ «Банк Кредит Дніпро», викладені в
заяві та включені до реєстру
кредиторів в повному обсязі у розмірі
48753693,48 грн. Так як вимоги ПАТ «Банк
Кредит Дніпро» не забезпечені майном
ТОВ «Транс Кредит», ця особа була
включена до реєстру вимог кредиторів
як конкурсний кредитор. Вказує також,
що не може надати свої пояснення щодо
спірних правовідносин між сторонами у
зв'язку з не наданням ліквідатору
документів, які підтверджують
відносини між позивачем та
відповідачем. У зв'язку з цим просить
ухвалити рішення за апеляційною
скаргою на розсуд суду.

23.12.2013р. ПАТ "Дніпропетровський завод з
ремонту та будівництва пасажирських
вагонів" звернулось до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з клопотанням про
зупинення розгляду у справі, до
вирішення по суті пов'язаної із нею
іншої справи №904/369/13-г, що знаходиться
на розгляді господарського суду
Дніпропетровської області, про
банкрутство ТОВ «Транс - Кредит», під
час вирішення якої має бути розглянуто
заяву ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про
визнання грошових вимог на суму 48753693,48
грн. та затверджено ліквідаційний
баланс ТОВ «Транс-Кредит». Колегія
суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
відмовила в задоволенні цього
клопотання з тих підстав, що справи
№15/5005/4268/2012 та №904/369/13-г не є
пов'язаними, тому немає перешкод у
розгляді даної справи по суті, про що
відзначено в ухвалі
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014р.

У судовому засіданні 27.01.2014р.
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом оголошено вступну
та резолютивну частини постанови у
даній справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, які були присутні в судових
засіданнях, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
повноту встановлених місцевим
господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Як правильно встановлено місцевим
господарським судом та підтверджено
матеріалами справи, 18.12.2007р. між
Публічним акціонерним товариством
"Банк Кредит Дніпро" (надалі -позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Транс - Кредит"
(надалі - третя особа) був укладений
договір про надання траншевої
мультивалютної кредитної лінії №181207-Л
(надалі - Кредитний договір), згідно з
умовами п.1.1. якого, позивач надає
третій особі мультивалютну траншеву
кредитну лінію для введення статутної
поточної діяльності, в т.ч. на
поповнення обігових коштів з лімітом
кредитування в сумі еквівалентній 40 000
000,00 грн. за курсом НБУ на момент надання
кредиту за цією кредитною лінією, а
третя особа зобов'язується належним
чином використати та повернути в
передбачені цим договором та
додатковими угодами строки кредит
(транші) та сплатити відсотки за
користування кредитом в порядку та на
умовах визначеним цим договором.

Відповідно п.1.2. Кредитного договору,
кредит за цим договором видається
траншами. У разі, якщо ліміт
кредитування буде вичерпано, третя
особа не має право отримати наступний
транш. Валютою кредиту прийняті гривні,
євро, долари США.

Згідно п. 1.3. Кредитного договору, плата
за користування одержаними кредитними
ресурсами в залежності від терміну
використання встановлюється в розмірі:

- 14 % річних за користування кредитними
ресурсами, що надані в гривні;

- 12 % річних за користування кредитними
ресурсами, що надані в доларах США;

- 12 % річних за користування кредитними
ресурсами, що надані в євро;

якщо інша відсоткова ставка не
встановлена додатковою угодою про
надання траншей.

Пунктом 1.4. Кредитного договору
передбачено, що у разі прострочення
повернення кредиту плата за
користування одержаним кредитом або
часткою кредиту в період, який
починається на наступний день за днем
погашення кредиту згідно цього
договору і до дня фактичного
повернення кредиту третьою особою,
встановлюється в розмірі:

- 19% річних за користування
кредитними ресурсами, що надані в
гривні;

- 17 % річних за користування кредитними
ресурсами, що надані в доларах США;

- 17 % річних за користування
кредитними ресурсами, що надані в євро;

якщо інша відсоткова ставка не
встановлена додатковою угодою про
надання траншей.

Сума заборгованості за кредитом,
що не сплачена третьою особою у
визначений цим договором строк
наступного робочого дня вважається
простроченою.

Пунктом 2.1. Кредитного договору
передбачений перелік майна, котре
позивач приймає в заставу (іпотеку) в
забезпечення належного виконання
зобов'язань третьої особи за цим
договором.

Відповідно п.п. 1.7 та 4.1. Кредитного
договору, третя особа зобов'язується
повернути одержані кредитні кошти
протягом: (термін погашення траншу
визначається в додаткових угодах до
цього договору, що є невід'ємними
частинами, але в будь - якому випадку
термін погашення траншу не може бути
пізніше 14.12.2010р.), сплатити нараховані
відсотки та комісії за цим договором зі
своїх поточних рахунків шляхом
перерахування грошових коштів на
позичковий рахунок нарахованих
відсотків та комісій відповідно до
встановлених строків.

Як зазначено в п. 4.1. Кредитного
договору, третя особа зобов'язується
належним чином оформити договори
застави.

Пунктом 4.6. Кредитного договору
передбачено, що в разі неналежного
виконання взятих на себе зобов'язань за
цим договором третя особа
зобов'язується протягом 10 робочих днів
з дня отримання письмової вимоги
позивача, сплатити позивачу штрафні
санкції у випадках та розмірі,
передбачених цим договором.

У пункті 4.12. Кредитного договору
зазначено про те, що третя особа
зобов'язується належним чином
виконувати всі умови цього договору та
взяті на себе цим договором обов'язки.

В пункті 5.6. Кредитного договору
зазначено, що позивач має право
вимагати від третьої особи додаткового
забезпечення зобов'язань у вигляді
поруки третьої юридичної особи або
майна (майнових прав) з належним
оформленням договорів поруки/застави
майна (майнових прав) у випадку загрози
втрати належного та достатнього
забезпечення виконання зобов'язань
третьої особи за цим договором, що буде
підтверджено відповідними актами.

Розділом 7 Кредитного договору
передбачено порядки розрахунку за цим
договором, а розділом 8 Кредитного
договору санкції за невиконання
зобов'язань.

Згідно п. 9.1. Кредитного договору,
цей договір набирає сили з дати його
підписання сторонами та діє до 14.12.2010р.
включно, а в частині невиконання
зобов'язань третьої особи - до повного
та належного їх виконання.

28.01.2008р., 30.01.2008р., 28.02.2008р. 08.04.2009р.,
21.01.2010р. між позивачем та третьою особою
укладено додаткові угоди до Кредитного
договору.

18.12.2007р. в забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором між
Публічним акціонерним товариством
"Банк Кредит Дніпро" (позивачем) та
Відкритим акціонерним товариством
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів",
правонаступником якого на цей час є
Публічне акціонерне товариство
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів"
(надалі - відповідач) було укладено
Договір застави № 181207-З/1 (далі - Договір
застави), посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрованого в реєстрі за № 5433.

Відповідно до п. 1.2. Договору
застави, з метою забезпечення повного
та своєчасного виконання третьою
особою зобов'язань за Кредитним
договором відповідач надав в заставу
позивачу основні засоби, що визначені
(ідентифіковані) та описані у п. 1.3 цього
договору, а саме:

- площадка ґрунтовки з напольною
витяжкою, інвентаризаційний номер 24428,

- вакуумна установка
відсмоктування пилу,
інвентаризаційний номер 40297,

- вакуумна установка
відсмоктування пилу,
інвентаризаційний номер 40298,

- вакуумна установка
відсмоктування пилу,
інвентаризаційний номер 40303,

- установка фарбувальна для
фарбування поверхні,
інвентаризаційний номер 40806,

- установка фарбувальна для
фарбування поверхні,
інвентаризаційний номер 40807,

- фільтр -
вологовідокремлювач ФВ 51,
інвентаризаційний номер 42467,

- камера фарбувальна,
інвентаризаційний номер 46803,

- камера
фарбувально-сушильна модель ПЛ-30,
інвентаризаційний номер 46804,

-
фільтр-вологовідокремлювач,
інвентаризаційний номер ФВ 51,
інвентаризаційний номер 46843,

- система вентиляції від
фарбувальної камери,
інвентаризаційний номер 46853,

- пилосос промисловий GВ-933,
інвентаризаційний номер 49520,

- пилосос промисловий GВ-933,
інвентаризаційний номер 49521,

- візок для фарбування торців
вагону, інвентаризаційний номер 50174,

- візок для фарбування торців
вагону, інвентаризаційний номер 50175,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78163,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78164,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78165,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78166,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78167,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 78168,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 80075,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 80076,

- візок пересувний,
інвентаризаційний номер 80077,

- ящик для зберігання
лакофарбових матеріалів,
інвентаризаційний номер 80085,

- ящик для зберігання
лакофарбових матеріалів,
інвентаризаційний номер 80086,

- установка для фарбування
під високим тиском, інвентаризаційний
номер 49016,

- установка комбінована для
очищення повітря, інвентаризаційний
номер 40812,

- установка для нанесення
гелькоутів, інвентаризаційний номер
46844,

- установка для нанесення
смоли, інвентаризаційний номер 46845,

- установка для нанесення
склопласт GLAS CRAF, інвентаризаційний
номер 46860,

- газокалориф. установка
сист. вентиляції, інвентаризаційний
номер 46864,

- газокалорифер № 3,
інвентаризаційний номер 49531,

- мішалка пневматична,
інвентаризаційний номер 67853,

- машина пневмополіров. Соmaria
9076, інвентаризаційний номер 67867,

- камера фарбування й сушки
моделей, інвентаризаційний номер 70060,

- стелаж стоєчн. 4-х ярусний
дл. 6м., інвентаризаційний номер 70061,

- стелаж стоєчн. Дл 11,5 м.,
інвентаризаційний номер 70069,

- стелаж, інвентаризаційний
номер 78130,

- витяжна шафа на ділянці
інтер'єру, інвентаризаційний номер 78172,

- кондиціонер, інвентаризаційний
номер 82203.

Як зазначено в п. 1.7. Договору
застави, заставна вартість предмета
застави за згодою сторін становить 2 220
381,99 грн.

Як обумовлено в пунктах 3.1., 3.2.
Договору застави, у разі порушення
термінів виконання умов Кредитного
договору, позивач набуває право
звернути стягнення на предмет застави.

За розрахунком позивача внаслідок
порушення третьою особою своїх
зобов'язань за вищезазначеним
Кредитним договором, заборгованість
останнього перед позивачем станом на
29.03.2012р. складає 51 569 096,69 грн., у тому
числі: борг за тілом кредита - 29244828,47
грн., борг по відсотках за користування
кредитом - 14863252,39 грн., пеня за
несвоєчасне погашення кредиту - 2272566,37
грн.; пеня за несвоєчасне погашення
відсотків по кредиту - 1055802,47 грн., три
проценти річних за несвоєчасну сплату
кредиту - 1080 195,83 грн.; три проценти
річних за несвоєчасну сплату
нарахованих відсотків - 425 184,60 грн.,
інфляційні втрати на суму боргу за
тілом кредита - 1973358,84 грн., інфляційні
втрати на суму боргу за відсотками -
653907,72 грн.

05.01.2012 року позивачем на адресу третьої
особи була направлена вимога з вих.
№6/21-81-БТ про повернення отриманих за
Кредитним договором коштів на протязі
тридцяти днів з моменту пред'явлення
даної вимоги, у зв'язку з неналежним
виконанням третьою особою зобов'язань
по Кредитному договору щодо повернення
отриманих коштів. Зазначену вимогу
третя особа отримала 12.01.2012р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Як зазначає позивач, вказані вимоги
були залишені третьою особою без
відповіді та задоволення.

23.02.2012р. позивачем на адресу
відповідача була направлена вимога №
6/21-1599-БТ, відповідно до якої позивач
вимагав від відповідача на протязі
тридцяти днів з моменту пред'явлення
даної вимоги достроково повернути
кошти, у зв'язку з неналежним
виконанням третьою особою своїх
зобов'язань по Кредитному договору.
Вимога позивача була отримана
відповідачем 28.02.2012р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Однак ці вимоги позивача відповідачем
були залишені без відповіді та
задоволення, у зв'язку з чим позивач був
змушений звернутися до суду.

У своїй позовній заяві, з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог від
08.10.2013р., яка була прийнята до розгляду
судом першої інстанції, позивач просив
в рахунок погашення заборгованості
третьої особи перед позивачем за
Кредитним договором № 181207-Л від 18.12.2007р.
станом на 29.03.2012р. в загальній сумі 51 569
096,69 грн. звернути стягнення на рухоме
майно, що виступає предметом застави за
Договором застави № 181207-З/1 від 18.12.2007р.,
що належить відповідачу шляхом продажу
з публічних торгів за початковою ціною
визначеною в межах виконавчого
провадження.

Відповідач позові вимоги не
визнає, але належних доказів на
спростування вищенаведених обставин
зі своєї сторони суду не надав.

Надана відповідачем балансова
довідка від 24.12.2013р. та інвентарні
картки обліку основних засобів
підтверджують наявність зазначеного
заставного майна в натурі.

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2013р.
у справі №904/369/13-г визнано ТОВ "Транс -
Кредит" банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру у цій справі
строком на 1 рік, до 30.01.2014р. Як випливає
із пояснень ліквідатора ТОВ "Транс -
Кредит" Остапенка Є.С., ним було
перевірено вимоги ПАТ "Банк Кредит
Дніпро", викладені в заяві та включені
до реєстру кредиторів в повному обсязі
в розмірі 48753693,48 грн. у тому числі:
29244828,47 грн. - заборгованість за тілом
кредиту, 19508865,01 грн. - заборгованість з
відсотків за користування кредитом.

Встановлені вище факти
спростовують доводи апеляційної
скарги відповідача, що позивачем не
було пред'явлено вимоги до боржника та
до майнового поручителя (заставодавця)
про сплату заборгованості за означеним
Кредитним договором.

До того ж, преюдиційно
встановлено (постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 15.10.2012р. у
справі №39/5005/4527/2012, яка залишена без
змін постановою Вищого господарського
суду від 17.09.2013р.), що договір застави №
181207-З/1 від 18.12.2007р. є таким, що не
суперечить діючому законодавству
України.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступних положень чинного
законодавства.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 564 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

За приписами ч. 1 ст. 574 Цивільного
кодексу України підставою виникнення
застави є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 589 Цивільного
кодексу України, у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Як визначає стаття 1 Закону
України "Про заставу", застава - це
спосіб забезпечення зобов'язань, якщо
інше не встановлено законом. В силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами. Застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

За рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави
(ст.19 Закону України "Про заставу").

При викладених обставинах,
колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що третьою особою допущено
істотні порушення забезпеченого
заставою зобов'язання за Кредитним
договором, а тому у позивача виникло
право одержати задоволення своїх вимог
шляхом звернення стягнення на майно
відповідача, з метою забезпечення
належного виконання зобов'язань
третьої особи за Кредитним договором
згідно Договору застави, а відтак
вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Щодо доводів відповідача про
неправомірне прийняття місцевим
господарським судом до розгляду заяви
ПАТ «Банк Кредит Дніпро» від 08.10.2013р.
про зміну позовних вимог, то колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає, що вони не можуть бути
підставою для скасування оспорюваного
судового рішення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Як роз'яснено господарським судам у п.
3.12. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011р. №18, зміна предмету позову
означає зміну вимоги, з якою позивач
звернувся до відповідача, а зміна
підстав позову - це зміна обставин, на
яких ґрунтується вимога позивача.

Як зазначено у протоколі судового
засідання від 14.06.2012р. у даній справі,
місцевий господарський суд дійсно
розпочав розгляд справи по суті
14.06.2012р., а в ході судового засідання
розглянув та задовольнив клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі до вирішення господарським
судом Дніпропетровської області іншої
справи №39/5005/4527/2012. Ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.06.2012р. провадження у даній
справі було зупинено.

Ухвалою господарського суду від
30.09.2013р. провадження у справі поновлено,
а розгляд справи призначено в судовому
засіданні на 15.10.2013р.

08.10.2013р. позивач звернувся із заявою про
зміну предмету позову, в якій
переформулював свої первісні позовні
вимоги змінивши вимогу «про звернення
стягнення на предмет застави шляхом
його продажу ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
з укладанням ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
від імені ВАТ «Дніпропетровський завод
з ремонту та будівництва пасажирських
вагонів» договору купівлі-продажу з
іншою особою покупцем» та вимогу «з
метою продажу ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
переліченого майна будь-якій особі -
покупцю, з укладенням від імені ВАТ
«Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів»
договору купівлі-продажу з іншою
особою - покупцем передати вище
зазначене майно в управління ПАТ «Банк
Кредит Дніпро», разом з технічною
документацією» на іншу вимогу, а саме:
про «звернення стягнення на рухоме
майно, що виступає предметом застави за
договором застави 181207-З/1 від 18.12.2007р., що
належить ПАТ «Дніпропетровський завод
з ремонту та будівництва пасажирських
вагонів» шляхом продажу з публічних
торгів за початковою ціною, визначеною
в межах виконавчого провадження».

Таким чином, після початку розгляду
справи по суті в судовому засіданні
14.06.2012р. позивач подав суду заяву про
зміну позовних вимог, за змістом якої
залишаючи незмінним предмет позовних
вимог, який полягав у зверненні
стягнення в судовому порядку на
заставлене майно, позивач вносив зміни
до своїх позовних вимог лише в частині,
що визначала порядок реалізації такого
майна та є похідною від основної
вимоги, а відтак не вносила суттєвих
змін щодо предмету спору, не змінювала
підстав позовних вимог, а тому не може
вважатися новим позовом

За таких обставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
доходить висновку, що суд першої
інстанції правомірно прийняв до
розгляду зазначену заяву позивача про
зміну позовних вимог.

Щодо доводів ПАТ «Дніпропетровський
завод з ремонту та будівництва
пасажирських вагонів» про те, що судом
першої інстанції в порушення ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, не було винесено ухвалу за
наслідками розгляду та відмови в
задоволені клопотання відповідача про
зупинення провадження у справі, то ці
доводи також не знайшли свого
підтвердження в матеріалах справи.

Як зазначено місцевим господарським
судом в описовій частині оскаржуваного
судового рішення, в судовому засіданні
15.10.2013р. повноважний представник
відповідача позовні вимоги не визнав
та просив суд зупинити провадження у
даній справі до вирішення
кримінального провадження за фактом
скоєння злочину, але місцевий
господарський суд вважав, що
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі №15/5005/4268/2012
задоволенню не підлягає, оскільки ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України не передбачені обставини, на
які посилається відповідач, як на
підставу зупинення провадження у
справі.

Частинами 1 і 3 ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України
визначено випадки, в яких
господарським судом має бути винесено
ухвалу, зокрема у випадку зупинення
провадження у справі.

Однак, оскільки у клопотанні
відповідача про зупинення провадження
у справі було відмовлено, колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає, що місцевий господарський
суд правомірно зазначив про результати
розгляду цього клопотання
безпосередньо у тексті судового
рішення, а винесення з цього приводу
письмової ухвали не було обов'язковим,
відповідно до норм Господарського
процесуального кодексу України.

Посилання відповідача на те, що
внаслідок не винесення письмової
ухвали за наслідками розгляду його
клопотання про зупинення провадження у
справі до завершення розслідування
кримінальних справ, порушило його
право на оскарження таких
процесуальних дій суду першої
інстанції, не може бути прийняте до
уваги колегією суддів апеляційного
господарського суду, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України,
заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

До того ж, згідно ч.2 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Дослідивши матеріали справи, зокрема
відповідь прокуратури
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська, до якої додано витяг
з кримінального провадження
№000008, яке порушено за заявою
генерального директора ПАТ
«Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів»
Таслицького Леоніда Яковича щодо
зловживання членами Спостережної ради
ПАТ «Дніпровагонрембуд», а саме
громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 наданими їм законними
повноваженнями, шляхом укладення
протоколу Спостережної ради ПАТ
«Дніпровагонрембуд» від 12.12.2007р. та,
відповідно до вказаного протоколу,
надання голові правління Шатохіну А.Г.
повноважень на укладання Договору
застави №181207-З/1 від 18.12.2007р. із ЗАТ «КБ
«Кредит - Дніпро» з метою заволодіння
грошовими коштами в розмірі 40 млн. грн.
через укладання підконтрольним ОСОБА_7
підприємством ТОВ «Транс - Кредит»
договору про надання кредитної лінії
із ЗАТ «КБ «Кредит - Дніпро», колегія
суддів апеляційного господарського
суду погоджується з висновком
місцевого господарського суду щодо
відсутності підстав для зупинення
провадження у даній господарській
справі, оскільки немає необхідності
для надсилання господарським судом
матеріалів даної справи прокурору або
органу досудового розслідування, якими
вже порушено відповідне кримінальне
провадження, а вирок суду у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, відповідно до ч.3 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України, є обов'язковим для
господарського суду при вирішенні
спору лише з питань, чи мали місце певні
дії та ким вони вчинені, тобто не
входять до кола тих фактів, які
підлягають доказуванню у даному спорі.

Доводи відповідача про те, що суд
першої інстанції не зауважив про те, що
ТОВ «Транс - Кредит» перебуває в
процедурі банкрутства у справі
№904/369/13-г, внаслідок чого відповідач не
зможе реалізувати права кредитора до
третьої особи, з огляду на те, що вона
визнана банкрутом, відхиляються
колегією суддів апеляційного
господарського суду з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 590 Цивільного
кодексу України, заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, коли
зобов'язання не буде виконано у
встановлений строк (термін), якщо інше
не встановлено договором або законом.

Як видно із встановлених обставин
спору, відповідач не є боржником у
відносинах із позивачем, що виникли за
кредитним договором, а виступає
заставодавцем як майновий поручитель,
відповідно до умов договору застави.

Отже, визнання банкрутом боржника - ТОВ
«Транс - Кредит», не є перешкодою для
позивача для звернення стягнення на
предмет застави та не може бути
підставою для зупинення провадження у
даній справі до остаточного завершення
справи про банкрутство ТОВ «Транс -
Кредит».

Частиною 2 ст. 543 Цивільного кодексу
України встановлено, що солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Отже, дія Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не поширюється на зобов'язання
майнового поручителя боржника,
оскільки у даній справі майновий
поручитель несе солідарну
відповідальність, настання якої не
пов'язується із заявленням кредитором
вимоги до основного боржника у
банкрутній справі. У зв'язку з цим
порушення справи про банкрутство
боржника та заявлення кредитором вимог
до нього у банкрутній справі не
позбавляє кредитора права вимоги до
майнового поручителя боржника як
солідарного боржника, а останнього не
звільняє від виконання взятих на себе
зобов'язань перед кредитором (схожа
правова позиція висловлена в постанові
Верховного Суду України від 24 жовтня 2011
року у справі №10/1946).

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів апеляційного господарського
суду відхиляє доводи відповідача щодо
необхідності зупинення провадження у
даній справі до остаточного завершення
іншої справи - про банкрутство ТОВ
"Транс - Кредит".

Таким чином, розглядаючи справу,
господарський суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно з'ясував
всі обставини справи, дав належну
правову оцінку наданим сторонам
доказам, доводам та запереченням, і
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що у відповідності до ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційної скарги, витрати зі сплати
судового збору за розгляд апеляційної
скарги, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на заявника у скарзі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Дніпропетровський завод з ремонту та
будівництва пасажирських вагонів" -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15.10.2013
року у справі №15/5005/4268/2012 - залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у двадцятиденний
строк.

Повний текст постанови підписано -
31.01.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Подобєд

Суддя
О.Г. Іванов

Суддя
О.В. Березкіна