КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р. Справа№ 910/23477/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Авдеєва П.В.

Гончарова С.А.

за участю представників:

від позивача: представник - Тимошенко
О.В. - за довіреністю,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатські
мінеральні води"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 р. про повернення
позовної заяви

у справі №910/23477/13 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатські
мінеральні води", м. Київ

до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про скасування рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
20.09.2013 р. №26/03-П у справі №89-03/07.13,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Карпатські
мінеральні води" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
скасування рішення Адміністративної
колегії Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
20.09.2013 р. №26/03-П у справі №89-03/07.13.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 05.12.2013 р. у справі
№910/23477/13 позовні матеріали повернуто
позивачеві без розгляду на підставі
п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою
ухвалою, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Карпатські
мінеральні води" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що ухвала суду першої інстанції
прийнята в результаті порушення та
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Відповідач правом на подання
відзиву на апеляційну скаргу не
скористався.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив оскаржувану ухвалу
скасувати, справу передати на розгляд
до Господарського суду міста Києва.

Відповідач явку свого
представника в судове засідання не
забезпечив, про час і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлявся
належним чином, клопотань про
відкладення розгляду справи не
надходило.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка представника відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
апеляційної скарги по суті.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
скасуванню з наступних підстав.

Приймаючі оскаржувану ухвалу, місцевий
господарський суд виходив з того, що у
позовній заяві не зазначено
ідентифікаційного коду відповідача, до
позовної заяви додано лише опис
вкладення у цінний лист від 29.11.2013 р.
№ без документу, що підтверджує
надання поштових послуг (касового чеку,
розрахункової квитанції тощо), а тому
дійшов до висновку про повернення
позовної на підставі п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Однак з даним висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки він зроблений з порушенням
норм процесуального права, що призвело
до прийняття неправильного судового
рішення.

Так, підстави повернення позовної
заяви встановлені у ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін,
їх поштових адрес.

Однак, позивачем в позовній заяві були
зазначені повне найменування
відповідача - Київське міське
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
його поштова адреса - вул. Хрещатик, 50-б,
м. Київ, 01001. Тому у суду першої
інстанції не було підстав
застосовувати положення п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

У випадку відсутності в позовній заяві
ідентифікаційного коду відповідача
суд першої інстанції може і повинен
згідно з пунктом 4 статті 65 ГПК
витребувати від осіб, які беруть участь
у справі, відповідні відомості.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Позивачем до позовної заяви було
додано опис вкладення у цінний лист з
відбитком календарного штемпеля від
29.11.2013 р., про що зазначено в ухвалі
Господарського суду міста Києва від
05.12.2013 року.

Колегія суддів зазначає, що даний опис
підтверджує відправлення
відповідачеві не лише копії позовної
заяви, але і копій всіх доданих до неї
документів, а тому є належним доказом
на підтвердження надсилання
відповідачеві копій позовної заяви та
доданих до неї документів.

Відповідно до п. 61 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.09 р. № 270 бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник об'єкта
поштового зв'язку перевіряє
відповідність вкладення опису,
розписується на обох примірниках і
проставляє відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
видається відправникові, другий
вкладається до поштового відправлення.

Згідно п. 75 Правил надання послуг
поштового зв'язку 05.03.09 р. № 270 послуги
поштового зв'язку оплачуються під час
їх замовлення у національній валюті за
діючими тарифами. Лише після
замовлення та оплати послуг поштового
зв'язку письмова кореспонденція
приймається для пересилання та на
адресному боці кожного поштового
відправлення проставляється відбиток
календарного штемпеля.

Натомість, відповідно до положень п.2
Правил надання послуг поштового
зв'язку 05.03.09 р. № 270 розрахунковий
документ лише підтверджує факт надання
послуг поштового зв'язку та не містить
інформації про повне найменування та
поштову адресу адресата, інформацію
про направлення копії позовної заяви
та доданих до неї документів адресату.

Отже, у місцевого господарського суду
не було підстав для повернення
позовної заяви за п.п. 2, 6 ч. 1 с. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до п. 2 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
скасувати рішення повністю або
частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення норм
процесуального права.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 106
Господарського процесуального кодексу
України у разі скасування апеляційною
інстанцією ухвали про припинення
провадження справа передається на
розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на вищевикладені обставини
колегія суддів вважає, що оскаржувана
ухвала місцевого господарського суду
про повернення позовної заяви підлягає
скасуванню, а справа підлягає передачі
на розгляд Господарського суду міста
Києва.

У зв'язку зі скасуванням ухвали
місцевого господарського суду з числа
зазначених у ч. 7 ст. 106 ГПК України з
передачею справи на розгляд суду
першої інстанції, розподіл сум
судового збору повинен бути здійснений
судом першої інстанції за результатами
розгляду ним справи, згідно із
загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатські мінеральні води"
задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 р. у справі № 910/23477/13
скасувати.

3. Справу № 910/23477/13 передати на розгляд
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
В.В. Куксов

Судді
П.В. Авдеєв

С.А. Гончаров