ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 лютого 2014 року Справа № 913/2611/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Гольцової
Л.А.,суддів:Барицької Т.Л., Мележик
Н.І.розглянувши касаційну скаргу
Релігійної організації "Храм в честь
ікони Божої Матері "Всех скорбящих
Радость"на рішеннягосподарського суду
Луганської області від 17.10.2013та
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 у
справі№ 913/2611/13господарського суду
Луганської області за
позовомПрокурора міста Луганська, м.
Луганськ в інтересах держави в особі:
Виконавчого комітету Луганської
міської радидоРелігійної організації
"Храм в честь ікони Божої Матері "Всех
скорбящих Радость"провнесення змін до
договору на право тимчасового
користування землею

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
таких підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Закону України № 3674-VІ "Про судовий
збір", визначає правові засади
справляння судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору.

Стаття 4 Закон України "Про судовий
збір" встановлює, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до п.8 частини першої ст. 40
Бюджетного кодексу України розмір
мінімальної заробітної плати
визначається в Законі про Державний
бюджет на відповідний рік.

Розмір мінімальної заробітної плати
встановлено Законом України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" в
сумі 1147,00 грн.

Пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
визначено, що ставка судового збору,
який підлягає сплаті за подання
касаційної скарги на рішення суду,
становить 70 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви.

За таких обставин, додана до матеріалів
касаційної скарги квитанція №6593721 на
суму 802, 00 грн. від 30.12.2013 про сплату
судового збору за подання касаційної
скарги не може бути визнано судом
належним доказом сплати судового збору
у встановленому законодавством
розмірі. В данному випадку сума
судового збору складає 802, 90 грн.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Касаційна інстанція зазначає, що
відповідно до приписів ч. 3 ст. 1113 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, касаційна скарга
може бути подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий
господарський суд України,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Релігійної
організації "Храм в честь ікони Божої
Матері "Всех скорбящих Радость" на
рішення господарського суду
Луганської області від 17.10.2013 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 у справі
№ 913/2611/13 повернути скаржнику.

Головуючий суддя
Л.А. Гольцова

Судді
Т.Л. Барицька

Н.І. Мележик