ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

30 січня 2014 року Справа № 913/3273/13

Провадження №14/913/3273/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит",
місто Ровеньки Луганської області

до Державного підприємства
"Донбасантрацит", місто Красний Луч
Луганської області

про стягнення 181 725 грн. 83 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання Гаращук
В.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не
прибув.

До початку слухання справи по суті не
заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст.
ст. 4-4, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України таке
фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Позивачем заявлено вимогу
про стягнення з Відповідача
заборгованості у загальному розмірі 181
725 грн. 83 коп., з яких:

- 164576,31 грн. - основна заборгованість за
Договором про надання послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів №
212-278ра від 01.03.2012;

- 12193,73 грн. - пеня;

- 4955,79 грн. - 3% річних.

Сторони участі у судовому засіданні
повноважних представників не
забезпечили, про поважність причин
відсутності не повідомили, хоча про час
та місце судового розгляду справи були
повідомлені належним чином ухвалою
суду від 16.01.2014 та про що їм було
повідомлено у судовому засіданні.

Клопотань про відкладення розгляду
справи від сторін не надходило.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що сторони були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового розгляду у даній справі.

Відповідачем 23.12.2013 було надано відзив
на позовну заяву № 1-7/2580 від 23.12.2013, яким
відповідач частково проти позову
заперечив з причин викладених у
відзиві та просить суд відмовити у
задоволені позовних вимог в частині
основного боргу за Договором про
надання послуг по зважуванню та
дозуванню вагонів № 212-278ра від 01.03.2012 у
розмірі 79300 грн., в частині стягнення
пені у розмірі 9451,02 грн., в частині 3%
річних у розмірі 3276,07 грн.

Відзив було долучено до матеріалів
справи.

Справа розглядається за наявними в ній
документами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви,
господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріали справи, 01
березня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит" (Позивач, Виконавець)
та Державним підприємством
"Донбасантрацит" (Відповідач, Замовник)
було укладено Договором про надання
послуг по зважуванню та дозуванню
вагонів № 212-278ра.

Відповідно до пункту 1.1 Договору
Виконавець бере на себе зобов'язання по
наданню Замовникові послуг зі
зважування і дозування вагонів з
вантажем на залізничних вагонних вагах
Виконавця по станції Браунівка.

Згідно з п. 1.2. Замовник приймає на себе
зобов'язання з оплати отриманих від
Виконавця послуг.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що
Замовник щомісячно в продовж 5 робочих
днів після підписання акту
приймання-передачі наданих послуг обом
сторонам договору, робить оплату
послуг, шляхом перерахування грошових
коштів в національній валюті України
на пред'явлений розрахунковий рахунок
Виконавцем.

Відповідно до п. 4.2 Договору, за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань сторони несуть
відповідальність у відповідності з
діючим законодавством.

31 березня 2012 року сторонами підписано
Акт приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів на
суму 71341,74 грн. Позивачем було
виставлено відповідачу рахунок № 21 від
31.03.2012 на суму зазначену у акті.

30 червня 2012 року сторонами підписано
Акт приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів на
суму 42819,08 грн. та виставлено
відповідачу відповідний рахунок № 49.

31 липня 2012 року сторонами підписано Акт
приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів на
суму 45189,90 грн. та виставлено
відповідачу рахунок № 57 на цю суму.

31 серпня 2012 року сторонами підписано
Акт приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів на
суму 33258,64 грн. та виставлено
відповідачу відповідний рахунок № 71.

30 вересня 2012 року сторонами підписано
Акт приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів на
суму 29275,13 грн. та виставлено
відповідачу відповідний рахунок № 81.

31 жовтня 2012 року сторонами підписано
Акт приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів на
суму 22246,52 грн. та виставлено
відповідачу відповідний рахунок № 89.

30 листопада 2012 року сторонами
підписано Акт приймання-передачі
послуг по зважуванню та дозуванню
вагонів на суму 34090,85 грн. та виставлено
відповідачу відповідний рахунок № 96.

31 грудня 2012 року сторонами підписано
Акт приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів на
суму 56927,45 грн. та виставлено
відповідачу відповідний рахунок № 103.

Загальна сума виконаних робіт складає
335149,31 грн.

Позивачем зазначено, що Відповідачем
було частково погашена заборгованість
у розмірі 170573,00 грн. в період з березня
2012 року по грудень 2012 року.

Позивач виконав свої зобов'язання по
Договору у повному обсязі, а Відповідач
не здійснив повну оплати за надані
послуги, у зв'язку з чим у Відповідача
перед Позивачем виникла
заборгованість, яка до теперішнього
часу погашена не була.

За таких обставин, Позивач звернувся до
суду за захистом своїх порушених прав з
позовом про стягнення з Відповідача
заборгованості у загальному розмірі 181
725 грн. 83 коп., з яких:

- 164576,31 грн. - основна заборгованість за
Договором про надання послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів №
212-278ра від 01.03.2012;

- 12193,73 грн. - пеня;

- 4955,79 грн. - 3% річних.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи сторін та надані ними
докази суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог у частково,
виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу
України, статтею 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов`язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч. 7 ст.
193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
При цьому, договір є обов'язковим для
виконання сторонами своїх зобов'язань,
про що свідчить вимоги ст.629 цього ж
Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що
Замовник щомісячно в продовж 5 робочих
днів після підписання акту
приймання-передачі наданих послуг обом
сторонам договору, робить оплату
послуг, шляхом перерахування грошових
коштів в національній валюті України
на пред'явлений розрахунковий рахунок
Виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що Акти
приймання-передачі послуг по
зважуванню було підписано сторонами
31.03.2012, 30.06.2012, 31.07.2012, 31.08.2012, 30.09.2012, 31.10.2012,
30.11.2012 та 31.12.2012 та було виставлено
рахунки на оплату наданих послуг.
Зазначені акти підписано повноважними
представниками сторін та скріплено
печатками підприємств без жодних
зауважень з боку Відповідача.

Як встановлено судом, Відповідачем
було здійснено часткову оплату за
надані послуги, а саме:

- 12.06.2012 - 20000,00 грн., платіжне
доручення № 1177;

- 09.07.2012 - 20000,00 грн., платіжне
доручення № 1461;

- 24.07.2012 - 12000,00 грн., платіжне
доручення № 1576;

- 10.08.2012 - 50000,00 грн., платіжне
доручення № 1815, але на погашення
заборгованості за спірним договором
перераховано лише - 20000,00 грн.;

- 28.08.2012 - 30000,00 грн., платіжне
доручення № 2054, але на погашення
заборгованості за спірним договором
перераховано лише - 10000,00 грн.;

- 04.09.2012 - 25000,00 грн., платіжне
доручення № 2153, але на погашення
заборгованості за спірним договором
перераховано лише - 15000,00 грн.;

- 11.10.2012 - 40000,00 грн., платіжне
доручення № 2491, на погашення
заборгованості за спірним договором
перераховано лише - 15000,00 грн.;;

- 30.11.2012 - 50000,00 грн., платіжне
доручення № 3022, але на погашення
заборгованості за спірним договором
перераховано лише - 30000,00 грн.;

- 14.12.2012 - 27000,00 грн., платіжне
доручення № 3199;

- 04.01.2013 - 10000,00 грн., платіжне
доручення № 8;

- 16.01.2013 - 20000,00 грн., платіжне
доручення № 37, але на погашення
заборгованості за спірним договором
перераховано лише - 10000,00 грн.;

- 25.01.2013 - 20000,00 грн., платіжне
доручення № 97, на погашення
заборгованості за спірним договором
перераховано лише - 10000,00 грн.;

- 04.02.2013 - 10000,00 грн., платіжне
доручення № 312;

- 11.03.2013 - 10000,00 грн., платіжне
доручення № 725.

Загальна сплачена сума відповідачем
становить 219000,00 грн. Зазначене
підтверджується копіями платіжних
доручень, які додано Відповідачем до
матеріалів справи.

Отже загальна сума заборгованості
Відповідача перед Позивачем становить
116149,31 грн. , а саме:

335149,31 - 219000 = 116149,31, де:

- 335149,31 - загальна сума на сплату за
актами приймання-передачі;

- 219000 - загальна сума, яку було
сплачено за надані послуги
відповідачем;

- 116149,30 - заборгованість за надані
послуги.

Відповідач у заперечені на позовну
заяву визнав основну заборгованість у
розмірі 85276,31 грн. посилаючись на те, що
ним було сплачено 249873,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем до відзиву не надано
доказів того, що ним було здійснено
оплату за надані послуги у загальному
розмірі 249873,00 грн., а додано доказів на
оплату надані послуг у загальному
розмірі 219000,00 грн.

Позивачем заявлено до стягнення
основна заборгованість у розмірі 164576,31
грн.

З огляду на вищевикладене суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з Відповідача основної
заборгованість за Договором про
надання послуг по зважуванню та
дозуванню вагонів № 212-278ра від 01.03.2012
підлягають задоволенню частково у
розмірі 116149,31 грн., оскільки судом
встановлено, що частина заборгованості
була погашена Відповідачем. В частині
стягнення основної заборгованості за
договором у розмірі 48427,00 грн. слід
відмовити.

Щодо стягнення з Відповідача 3% річних у
розмірі 4955,79 грн., слід зазначити
наступне.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В даному випадку договором інше
встановлено не було.

Відповідно до п. 5.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", кредитор вправі
вимагати, в тому числі в судовому
порядку, сплати боржником сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних як разом зі сплатою суми
основного боргу, так і окремо від неї.

У пункті 1.12 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", з огляду на
вимоги частини першої статті 47 і статті
43 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК)
господарський суд має з'ясовувати
обставини, пов'язані з правильністю
здійснення позивачем розрахунку, та
здійснити оцінку доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується. У разі якщо
відповідний розрахунок позивачем
здійснено неправильно, то
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи самостійно
визначає суми пені та інших нарахувань
у зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання, не виходячи при цьому за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку позивача,
мало місце невиконання такого
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань.

Перевіривши розрахунок позовних вимог,
наданий позивачем, суд прийшов до
висновку, що його здійснено
неправильно, у зв'язку з чим, суд
наводить власний розрахунок.

Згідно Акту приймання-передачі послуг
по зважуванню та дозуванню вагонів від
31.08.2012 на суму 33258,64 грн. до стягнення
підлягає 3% річних за період з 06.09.2012 по
20.11.2013 у сумі - 661,33 грн.

Строк оплати згідно Акту
приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів від
31.08.2012 настав - 06.09.2012. Згідно платіжного
доручення № 2153 від 04.09.2012 відповідачем
було перераховано в рахунок погашення
заборгованості - 15000,00 грн., у зв'язку з
чим заборгованість згідно цього акту
складає 18258,64 грн. (33258,64 - 15000 = 18258,64).

За період з 06.09.2012 по 31.12.12 3% річних
складає - 175,10 грн.

(18258,64 х 3 х 117) : 366 : 100 = 175,10 грн., де:

18258,64 - сума боргу;

117 - дні прострочення платежу;

366 - днів у році.

За період з 01.01.2013 по 20.11.2013 3% річних
складає - 486,23 грн.

(18258,64 х 3 х 324) : 365 : 100 = 486,23 грн., де:

18258,64 - сума боргу;

324 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Згідно Акту приймання-передачі послуг
по зважуванню та дозуванню вагонів від
30.09.2012 на суму 29275,13 грн. до стягнення
підлягає 3% річних за період з 06.10.2012 по
20.11.2013 у сумі - 483,42 грн.

Строк оплати згідно Акту
приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів від
30.09.2012 настав - 06.10.2012.

За період з 06.10.2012 по 10.10.2012 3% річних
складає - 12грн.

(29275,13 х 3 х 5) : 366 : 100 = 12 грн., де:

29275,13 - сума боргу;

5 - дні прострочення платежу;

366 - днів у році.

Згідно платіжного доручення № 2491 від
11.10.2012 відповідачем було перераховано в
рахунок погашення заборгованості -
15000,00 грн., у зв'язку з чим
заборгованість згідно цього акту
складає 14275,13 грн. (29275,13 - 15000 = 14275,13).

За період з 11.10.2012 по 31.12.2012 3% річних
складають - 91,27 грн.

(14275,13 х 3 х 78) : 366 : 100 = 91,27 грн., де:

14275,13 - сума боргу;

78 - дні прострочення платежу;

366 - днів у році.

За період з 01.01.2013 по 20.11.2013 3% річних
складає - 380,15 грн.

(14275,13 х 3 х 324) : 365 : 100 = 380,15 грн., де:

14275,13 - сума боргу;

324 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Згідно Акту приймання-передачі послуг
по зважуванню та дозуванню вагонів від
31.10.2012 на суму 22246,52 грн. Строк оплати
згідно цього акту настав - 06.11.2012.
Відповідно до платіжного доручення №
3022 від 30.11.2012 відповідачем було
перераховано позивачу за надані
послуги 30000,00 грн., тобто
заборгованості за цим актом не має та 3%
річних не нараховується.

Згідно Акту приймання-передачі послуг
по зважуванню та дозуванню вагонів від
30.11.2012 на суму 34090,85 грн. до стягнення
підлягає 3% річних за період з 06.12.2012 по
20.11.2013 у сумі - 221,64 грн.

Строк оплати згідно Акту
приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів від
31.11.2012 настав - 06.12.2012.

За період з 06.12.2012 по 13.12.2012 3% річних
складає - 22,35 грн.

(34090,85 х 3 х 8) : 366 : 100 = 22,35 грн., де:

34090,85 - сума боргу;

8 - дні прострочення платежу;

366 - днів у році.

Згідно платіжного доручення № 3199 від
14.12.2012 відповідачем було перераховано в
рахунок погашення заборгованості -
27000,00 грн., у зв'язку з чим
заборгованість згідно цього акту
складає 7090,85 грн. (34090,85 - 27000 = 7090,85).

За період з 14.12.2012 по 31.12.2012 3% річних
складають - 10,46 грн.

(7090,85 х 3 х 18) : 366 : 100 = 10,46 грн., де:

7090,85 - сума боргу;

18 - дні прострочення платежу;

366 - днів у році.

За період з 01.01.2013 по 20.11.2013 3% річних
складає - 188,83 грн.

(7090,85 х 3 х 324) : 365 : 100 = 188,83 грн., де:

7090,85 - сума боргу;

324 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Згідно Акту приймання-передачі послуг
по зважуванню та дозуванню вагонів від
31.12.2012 на суму 56927,45 грн. до стягнення
підлягає 3% річних за період з 06.01.2013 по
20.11.2013 у сумі - 278 грн.

Строк оплати згідно Акту
приймання-передачі послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів від
31.12.2013 настав - 06.01.13. Згідно платіжного
доручення № 8 від 04.01.2013 відповідачем
було перераховано в рахунок погашення
заборгованості - 10000,00 грн., у зв'язку з
чим заборгованість згідно цього акту
складає 46927,45 грн. (56927,45 - 10000 = 46927,45).

За період з 06.01.2013 по 15.01.2013 3% річних
складає - 34,71 грн.

(46927,45 х 3 х 9) : 365 : 100 = 34,71 грн., де:

46927,45 - сума боргу;

9 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Згідно платіжного доручення № 37 від
16.01.2013 відповідачем було перераховано в
рахунок погашення заборгованості -
10000,00 грн., у зв'язку з чим
заборгованість згідно цього акту
складає 36927,45 грн. (46927,45 - 10000 = 36927,45).

За період з 16.01.2013 по 24.01.2013 3% річних
складають - 27,32 грн.

(36927,45 х 3 х 9) : 365 : 100 = 27,32 грн., де:

36927,45 - сума боргу;

9 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Згідно платіжного доручення № 97 від
25.01.2013 відповідачем було перераховано в
рахунок погашення заборгованості -
10000,00 грн., у зв'язку з чим
заборгованість згідно цього акту
складає 26927,45 грн. (36927,45 - 10000 = 26927,45).

За період з 25.01.2013 по 03.02.2013 3% річних
складають - 22,13 грн.

(26927,45х 3 х 10) : 365 : 100 = 22,13 грн., де:

26927,45 - сума боргу;

10 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Згідно платіжного доручення № 312 від
04.02.2013 відповідачем було перераховано в
рахунок погашення заборгованості -
10000,00 грн., у зв'язку з чим
заборгованість згідно цього акту
складає 16927,45 грн. (26927,45 - 10000 = 16927,45).

За період з 04.02.2013 по 10.03.2013 3% річних
складають - 48,65 грн.

(16927,45х 3 х 35) : 365 : 100 = 48,65 грн., де:

16927,45 - сума боргу;

36 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Згідно платіжного доручення № 725 від
11.03.2013 відповідачем було перераховано в
рахунок погашення заборгованості -
10000,00 грн., у зв'язку з чим
заборгованість згідно цього акту
складає 6927,45 грн. (16927,45 - 10000 = 6927,45).

За період з 11.03.2013 по 20.11.2013 3% річних
складають - 145,19 грн.

(6927,45х 3 х 255) : 365 : 100 = 145,19 грн., де:

6927,45 - сума боргу;

255 - дні прострочення платежу;

365 - днів у році.

Загальна сума 3% річних від
простроченої суми складає - 1645,38 грн.

Сплата трьох відсотків річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом),
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

Таким чином, вимогу позивача щодо
стягнення 3% річних є обґрунтованими та
підлягають задоволенню частково у
розмірі 1645,38 грн., згідно наведеного
вище розрахунку. В частині стягнення 3%
у розмірі 3310,41 грн. слід відмовити.

Щодо вимоги Позивача відносно
стягнення з Відповідача пені у розмирі
12193,73 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 4.2 Договору, за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань сторони несуть
відповідальність у відповідності з
діючим законодавством.

Частиною 6 статті 231 Господарського
кодексу України закріплено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Слід відмітити, що законодавець
визначив вищеперераховані ознаки пені
імперативно, не надавши сторонам
зобов'язання можливості їх змінювати.

Частинами 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Але у договорі не передбачено у якому
саме розмирі слід застосовувати
штрафні санкції у разі не виконання
зобов'язання.

Позивачем нарахована пеня у розмірі
3954,52 грн., але у договорі не зазначено,
що штрафною санкцією, яку має право
вимагати Покупець - є саме пеня, та не
зазначено розмір у якому пеня повинна
нараховуватись. Розмір пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання обмежений подвійною
обліковою ставкою Національного банку
України, та в цих межах повинен
визначатися договором.

Незазначення в договорі умов (пунктів)
щодо відповідальності за порушення
грошового зобов'язання не перешкоджає
застосуванню даної відповідальності,
але тільки у разі якщо підстави такого
застосування і розмір
відповідальності передбачено актами
законодавства. Так, нарахування пені у
відповідному відсотковому розмірі від
суми простроченого платежу чітко
передбачено тільки статтею 14 Закону
України "Про державний матеріальний
резерв", статтею 36 Закону України "Про
телекомунікації", статтею 1 Закону
України "Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання прибудинкових територій". А у
Законі України "Про відповідальність
за невиконання грошових зобов'язань"
зазначено тільки, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, тобто
чітко не встановлено в якому саме
розмірі слід нараховувати пеню.

В абз. 3 п. 2.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" зазначено, що
якщо у вчиненому сторонами правочині
розмір та базу нарахування пені не
визначено або вміщено умову (пункт) про
те, що пеня нараховується відповідно до
чинного законодавства, суму пені може
бути стягнуто лише в разі, якщо
обов'язок та умови її сплати визначено
певним законодавчим актом.

Тобто, для того, щоб неустойка
вважалася законною та застосовувалася
незалежно від домовленості про неї
сторін договору, необхідно, щоб законом
або іншим актом цивільного
законодавства було визначено її
конкретний розмір, а також підстави
стягнення (вид порушення, за яке
неустойка встановлюється).

Але а ні положеннями Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", а ні
Господарським кодексом України, а ні
Цивільного кодексу України окремо не
передбачено обов'язкове нарахування
пені у чітко встановленому розмірі за
невиконання зобов'язання щодо оплати
за надані послуги.

Слід зазначити, що розмір пені повинен
бути обов'язково визначений у договорі,
а у даному договорі розмір пені не
визначено.

Пеня , як неустойка, є одним з видів
забезпечення виконання зобов'язання і
з цього приводу закон вимагає
укладення угоди у письмовій формі -
вимоги ст. ст. 546, 547 Цивільного кодексу
України, у тому числі щодо розміру
неустойки. Сторони у справі не уклали
письмової угоди щодо забезпечення
виконання зобов'язань відповідача
неустойкою саму у формі пені, та у
відповідному розміру пені, як це
вимагають норми законодавства. За
таких обставин у задоволені заявлених
Позивачем вимоги щодо стягнення з
Відповідача пені у розмірі 12193,73 грн.
слід відмовити.

На підставі викладеного позовні вимоги
слід задовольнити частково та стягнути
з Відповідача на користь Позивача
заборгованості у загальному розмірі
117794,69 грн., з яких: 116149,31 грн. - основна
заборгованість за Договором про
надання послуг по зважуванню та
дозуванню вагонів № 212-278ра від 01.03.2012 та
1645,38 грн. - 3% річних, в задоволенні решти
вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якою у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, судовий збір
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином слід стягнути з
Відповідача на користь Позивача
судовий збір у розмірі 2355,89 грн.

На підставі викладеного, керуючись
вимогами ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит" до Державного
підприємства "Донбасантрацит" про
стягнення 181725 грн. 83 коп. задовольнити
частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Донбасантрацит" (місцезнаходження
юридичної особи: 94506, Луганська область,
місто Красний Луч, вулиця Косіора,
будинок 10, ідентифікаційний код
юридичної особи: 32446546) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит" (місцезнаходження
юридичної особи: 94700, Луганська область,
місто Ровеньки, вулиця Комуністична,
будинок 6, ідентифікаційний код
юридичної особи: 37713861) заборгованості у
загальному розмірі 117794,69 грн., з яких:
116149,31 грн. - основна заборгованість за
Договором про надання послуг по
зважуванню та дозуванню вагонів №
212-278ра від 01.03.2012 та 1645,38 грн. - 3% річних,
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 2355,89 грн.

Видати наказ позивачу після набрання
рішенням законної сили.

3. У задоволені решти позовних вимог
відмовити.

У судовому засіданні 30 січня 2014 року
було оголошено лише вступну і
резолютивну частину рішення. Дане
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 04 лютого 2014
року.

Суддя
Є.А. Лісовицький