номер провадження справи 8/3/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2014
Справа № 908/108/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергокапітал" (86145,
Донецька область, м.Макіївка, вул.
Чкалова, 2)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арго-Н" (69068,
м.Запоріжжя, вул.. Аваліані, 15)

про стягнення 266400 грн. основного боргу
за договором № 36/02-13п від 14.02.2013 р., 31062
грн. 96 коп. пені, 6503 грн. 08 коп. річних
процентів

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Пилипенко О.В., дов. № 02 від
31.12.2013 р.

Відповідача - не з'явився

Заявлено позовні вимоги про
стягнення з відповідача 266400 грн.
основного боргу за договором № 36/02-13п
від 14.02.2013 р., 31062 грн. 96 коп. пені, 6503 грн.
08 коп. річних процентів.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 05.02.2014р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові, відповідно до ст.
ст. 22, 509, 526, 611, 625 ЦК України. В
обґрунтування вимог вказує, що на
виконання договору № 36/02-13п, укладеного
з відповідачем 14.02.2013 р., за
товарно-транспортною накладною № 02/1
останньому відвантажено чавун
ливарний Л-4-Л5 у кількості 27,86 тн та за
накладною № 02/2 чавун ливарний Л-4-Л5 у
кількості 32,14 тон. Всього відвантажено
відповідачу 60 тон чавуну ливарного Л4-Л5
загальною вартістю 266400 грн. За фактом
відвантаження продукції на адресу
відповідача сторонами 15.02.2013 р.
підписана видаткова накладна № 15 та
відповідачу надано рахунок на оплату №
17 від 15.02.2013 р. Відповідно до п. 5.1
договору розрахунки за товар
здійснюються покупцем по факту
передачі продукції покупцю (підписання
видаткової накладної або акту
приймання-передачі продукції) протягом
30 календарних днів. Порушуючи умови
договору, відповідач не здійснив
оплату отриманого товару, внаслідок
чого за ним склалась заборгованість у
сумі 266400 грн., яку позивач просить
стягнути з товариства «Арго-Н». Крім
того, за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань згідно п. 8.7
договору позивач просить стягнути з
відповідача 31062 грн. 96 коп. пені,
нарахованої за період з 18.03.2013 р. по
09.01.2014 р. Також, відповідно до ст. 625 ЦК
України до стягнення заявлено 6503 грн. 08
коп. річних процентів, нарахованих за
період з 18.03.2013 р. по 09.01.2014 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Згідно відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ
«Арго-Н» зареєстроване за адресою: 69068,
м. Запоріжжя, вул.. Аваліані, 15. Ухвала
суду від 14.01.2014 р. про порушення
провадження по даній справі, яка
направлялася на адресу відповідача з
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції
повернута органом зв'язку з посиланням
«за зазначеною адресою не проживає»,
тому з урахуванням обставин справи
вважається належним виконанням
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового
процесу щодо вчинення судом певних
процесуальних дій. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Оскільки всі учасники
судового процесу були належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду, суд дійшов висновку про
можливість розгляду позовної заяви по
суті в судовому засіданні 05.02.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Енергокапітал»
(позивач у справі, продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Арго-Н» (відповідач
у справі, покупець) 14.02.2013 р. укладено
договір № 36/02-13п за умовами якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупця, а покупець прийняти
та оплатити металопродукцію,
найменування, ціна, кількість якої
визначені Специфікаціями, які є
невід'ємною частиною договору. Порядок
розрахунків узгоджено п. 5.1 договору,
яким передбачено, що розрахунки
здійснюються покупцем по факту
передачі продукції покупцю (підписання
видаткової накладеної або акту
приймання-передачі продукції) протягом
30 банківських днів на підставі рахунку
продавця.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору № 36/02-13п від
14.02.2013 р. сторонами підписано
Специфікацію № 1 від 14.02.2013 р. (а.с 12),
якою узгоджено найменування,
кількість, вартість та період поставки
товару. Відповідно до Специфікації № 1
від 14.02.2013 р. за видатковою накладною №
15 від 15.02.2013 р. (а.с. 13) позивачем
відвантажено відповідачу товар - чавун
ливарний Л4-Л5 в кількості 60 тон на
загальну суму 266400 грн., який отримано
відповідачем, про що свідчить підпис
уповноваженої особи відповідача на
зазначеній накладній, завірений
печаткою товариства, та
товарно-транспортні накладні № 02/1 та №
02/2 від 15.02.2014 р. На оплату відвантаженої
продукції відповідачу пред'явлено
рахунок № 17 від 15.02.2013 р. на суму 266400 грн.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом та фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою для
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем зобов'язання щодо оплати
товару у обумовлений термін не
виконані, що свідчить про порушення
відповідачем умов договору. Оскільки
відповідач не надав суду доказів
виконання зобов'язання щодо оплати
отриманого від позивача товару в
узгодженому розмірі та у визначені
строки, заявлені позовні вимоги не
спростував, суд вважає вимоги про
стягнення основного боргу в сумі 266400
грн. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 31062
грн., нарахованої за період з 18.03.2013 р. по
09.01.2013 р., позивач обґрунтовує п. 8.7
договору № 36/02-13п від 14.02.2013 р., згідно до
якого за прострочення платежу за
відвантажену продукцію покупець
виплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період за який пеня нараховується, від
суми поставленої, але неоплаченої
продукції.

За приписами частини першої статті 546
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Згідно з частиною третьою
статті 549 ЦК України пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. У
відповідності до частини першої
статті 193 ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Частиною
шостою статті 231 ГК України
передбачено, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Відповідно до приписів ст. 232
Господарського Кодексу України
нарахування неустойки припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. Судом
встановлено, що відповідно до п. 5.1
договору № 36/02-13п зобов'язання щодо
оплати отриманого від позивача товару
відповідач мав виконати протягом 30
банківських днів з дня підписання
видаткової накладної. При здійсненні
розрахунку позивачем помилково
визначено, що зобов'язання щодо оплати
відповідачем товару мало бути виконане
протягом 30 календарних днів. Крім того,
розрахунок пені позивачем виконано без
врахування передбаченого ст. 232 ГК
України обмеження строку для
нарахування штрафних санкцій. Судом
здійснено розрахунок пені, відповідно
до якого розмір пені, нарахованої за
період з 01.04.2013 р. по 01.10.2013 р., складає 18837
грн. 76 коп. Суд вважає вимоги про
стягнення пені в розмірі 31062 грн. 96 коп.
такими, що підлягають задоволенню
частково в сумі18837 грн. 76 коп.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунок заявленої до стягнення суми
річних процентів, нарахованих з 18.03.2013
р. по 09.01.2014 р., є помилковим. Суд вважає
вимоги про стягнення 6503 грн. 08 коп.
річних процентів такими, що підлягають
задоволенню частково в сумі 6196 грн. 54
коп., нарахованих за період з 01.04.2013 р. по
09.01.2014 р., з урахуванням строку,
встановленого для виконання
зобов'язань по оплаті товару,
отриманого відповідачем за договором
№ 36/02-13п від 14.02.2013 р.

Позовні вимоги задовольняються
частково.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі викладеного, ст. ст. 193, 232 ГК
України, ст. ст. 526, 549, 625, 692 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арго-Н" (69068,
м.Запоріжжя, вул.. Аваліані, 15, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергокапітал" (86145,
Донецька область, м.Макіївка, вул.
Чкалова, 2, ) 266400 (двісті
шістдесят шість тисяч чотириста) грн.
основного боргу, 18837 (вісімнадцять
тисяч вісімсот тридцять сім) грн.. 76 коп.
пені, 6196 (шість тисяч сто дев'яносто
шість) грн.. 54 коп. річних процентів, 5825
(п'ять тисяч вісімсот двадцять вісім)
грн. 85 коп. судових витрат. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 10 лютого 2014
року.

Судя І.А. Попова