ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

27.01.2014
Справа № 907/1208/13

Господарський суд Закарпатської
області у складі головуючого судді
Ушак І.Г. у відкритому судовому
засіданні розглянув справу за позовом
орендного підприємства "Ужгородський
коньячний завод", м. Ужгород (далі -
орендне підприємство) до комунального
підприємства „Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгорода", м. Ужгород
(далі - водоканал) про оскарження
неправомірно виставленого рахунку на
суму 2205,20 грн.

за участю представників:

позивача - Мерза Р.І., представник за
довіреністю;

відповідача - Михайлик О.І., представник
за довіреністю

Позивач звернувся до суду з вказаними
вимогами, вважаючи неправомірними дії
відповідача пов'язані з нарахуванням
позивачеві до сплати суми 2205,20 грн. за
скидання у комунальну систему
каналізації м. Ужгорода стічних вод з
наднормативним забрудненням шляхом
пред'явлення рахунку № 44 від
20.08.13. Посилається при цьому на
порушення відповідачем процедури
відбору проб стічних вод, за
результатами аналізу яких встановлено
наднормативне забруднення останніх,
проведення їх лабораторного контролю
та порядку оформлення документів, які
встановлені загальнодержавними та
місцевими правилами приймання стічних
вод підприємств і організацій у
комунальні системи каналізації.
Зокрема, стверджує про відбір проб
відповідачем без повідомлення, участі
позивача та не у встановленому місці -
замість контрольного колодязя проби
взяті із загального випуску, куди
приєднані також інші споживачі; про
оформлення та підписання результатів
лабораторних досліджень
невстановленою особою. Крім того,
вважає відсутніми підстави
застосування до позивача
відповідальності шляхом виставлення
рахунку за понаднормативний скид
забруднень, які передбачені п.7.9
загальнодержавних правил

Відповідач письмовим відзивом та
представник його у ході судового
розгляду заперечує проти позову,
вважає правомірними оскаржувані дії
щодо нарахування позивачеві суми 2205,20
грн. за скидання у комунальну систему
каналізації м. Ужгорода стічних вод з
наднормативним забрудненням.
Посилається на те, що згідно правил
відповідач зобов'язаний здійснювати
нагляд за умовами скидання стічних вод
шляхом, зокрема, проведення
контрольного, в т.ч. раптового, у
будь-який час доби, відбору проб
стічних вод та хімічного їх аналізу
для визначення відповідності
фактичних концентрацій забруднюючих
речовин у стічних водах підприємств
встановленим правилами допустимим
концентраціям. Спірний відбір проб
здійснено раптово - представники
відповідача прибули до позивача на
прохідну та без представника позивача,
оскільки такого не було негайно
виділено, здійснили відбір проб у
контрольному колодязі, що розташований
на загальному каналізаційному випуску
підприємства за його межами. Акт
відбору разом із листом - повідомленням
про проведення відбору - був залишений
на прохідній. Спірний рахунок є
рахунком за виявлені у пробах стічних
вод перевищення допустимих
концентрацій забруднюючих речовин, а
не за наднормативне скидання
забруднень із застосуванням
коефіцієнту кратності 5, хоча і були
такі підстави.

У судовому засіданні
неодноразово оголошувалися перерви
для надання можливості сторонам подати
суду документальне обгрунтування
власних позицій по суті спірних
відносин, в т.ч. схем розташування
контрольних колодязів, актів
розмежування балансової належності
каналізаційних мереж тощо. Сторони
таких документів не надали, пояснили
про відсутність між ними договірних
відносин з питань приймання стічних
вод, розмежування балансової
належності зовнішніх каналізаційних
мереж.

Представники сторін у ході
судового розгляду наполягають на
вищенаведених позиціях по суті спірних
відносин.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, керуючись законом, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог.

При цьому суд виходив з
наступного.

Спірні відносини сторін
стосуються питань скидання стічних вод
орендним підприємством в
каналізаційну систему м. Ужгорода, які
регулюються приписами Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України
(затверджені наказом Держбуду України
від 19.02.02 № 37 та зареєстровані в Мінюсті
України 26.04.02 за № 403/6691 - далі -
загальнодержавні Правила) та Правил
приймання стічних вод підприємств і
організацій у комунальну систему
каналізації м. Ужгорода (затверджені
рішенням виконкому Ужгородської
міської ради від 20.04.11 № 132 - далі -
місцеві Правила).

Приписи зазначених Правил як
загальнодержавних так і місцевих
поширюються на сторони даного спору
за змістом їх п. 1.2, оскільки позивач є
підприємством, яке скидає стічні води в
систему каналізації населених пунктів,
а саме - м. Ужгорода, а відповідач -
комунальне підприємство м. Ужгорода, на
балансі якого перебувають системи
місцевого водопроводу та каналізації.

За змістом п. п. 1.8, 1.9
загальнодержавних та місцевих Правил
водоканали приймають стічні води
підприємств до комунальної або
відомчої каналізації на підставі
укладеного з Водоканалом договору на
приймання стічних вод; кожне
підприємство скидає стічні води в
каналізаційну систему населеного
пункту через окремий випуск з
обов'язковим улаштуванням контрольних
колодязів, розташованих за межами
Підприємства в місцях, що мають
під'їзні дороги.

В окремих випадках, відповідно до
п. 1.9 місцевих Правил, як контрольний
колодязь може використовуватися
колодязь, розташований на
каналізаційних мережах, які
перебувають на балансі водоканалу. У
цих випадках облаштування таких
контрольних колодязів для відбору проб
здійснює підприємство. Підприємства
позначають контрольні колодязі
ідентифікаційними табличками з
позначенням на них назви підприємства,
номера контрольного колодязя, місця
розташування та відстань до нього (якщо
табличка не перебуває безпосередньо
поруч з колодязем). Місце розташування
контрольних колодязів зазначається у
виконавчій схемі, акті розмежування.
Місцезнаходження контрольного
колодязя узгоджується з водоканалом за
поданням підприємства.

Балансова належність зовнішніх
каналізаційних мереж встановлюється,
згідно п. 1.10 місцевих Правил,
відповідним Актом розмежування
балансової належності зовнішніх
каналізаційних мереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, який є обов'язковою та
невід'ємною частиною договору на
водопостачання та водовідведення між
підприємством та водоканалом.

Контроль якості стічних вод
підприємств здійснює водоканал шляхом
відбору разових проб (п.п. 7.8-7.10
загальнодержавних Правил,п.п. 7.9-7.11
місцевих Правил). Відбір проб стічних
вод виконується уповноваженими
представниками водоканалу, що
фіксується у спеціальному журналі
або акті, який підписують як
представники Водоканалу, так і
представник підприємства. У разі
неявки уповноваженого представника
підприємства або при його відмові
підписати акт останній підписується
представниками водоканалу із
зазначенням прізвища представника
абонента, який відмовився підписати
акт.

При відмові підприємства
виділити відповідальну особу для
відбору проб, зволіканні з допуском
представника водоканалу на територію
підприємства (більш ніж 30 хвилин після
його прибуття) або створенні перешкод
у відборі проб з боку представників
підприємства, водоканал виставляє
підприємству рахунок за
понаднормативний скид забруднень з
коефіцієнтом кратності Кк = 5 за
розрахунковий місяць, у якому було
вчинене дане порушення.

При виявленні перевищення
допустимих концентрацій забруднень,
установлених договором або місцевими
Правилами приймання, водоканал після
закінчення аналізу направляє
підприємству повідомлення про
виявлене перевищення ДК забруднень
(листом або телефонограмою) у термін,
визначений місцевими Правилами
приймання, але не більше 15 днів.
Протягом шестимісячного терміну після
виявлення перевищення ДК водоканал
згідно з Господарським процесуальним
кодексом України направляє
підприємству претензію, до якої
додаються: копія акта про відбір проби,
копія результатів аналізу стічних
вод, розрахунок величини додаткової
плати за скид стічних вод.

У ході судового розгляду
встановлені та не заперечуються
сторонами такі обставини:

- підприємство здійснює
водокористування з підземного джерела
прісної води на підставі дозволу
спеціального водокористування (УКР №
3609-А/ЗАК від 19.10.11), термін дії якого
встановлено до 19.10.14; цим дозволом
встановлено також загальний ліміт
скиду стічних вод у каналізаційні
мережі КП „Водоканал м. Ужгорода";

- між підприємством та
водоканалом відсутній договір з
питань приймання стічних вод у
каналізаційну мережу м. Ужгорода та не
здійснено розмежування балансової
належності зовнішніх каналізаційних
мереж;

- сторонами не узгоджено
місцезнаходження контрольного
колодязя де, за змістом п. 1.9 місцевих
Правил, здійснюється відбір проб
стічних вод підприємства.

Спірні відносини сторін виникли у
зв'язку з пред'явленням водоканалом
рахунку від 20.08.13 за № 44 про сплату
підприємством 2205,20 грн. „за скидання
підприємством стічних вод з
наднормативним забрудненням у
комунальну систему каналізації м.
Ужгорода".

Судом встановлено, що пред'явленню
цього рахунку передували дії
водоканалу з відбору проб стічних вод,
встановлення результатів
гідрохімічних випробувань цих проб та
розрахунок плати за скидання стічних
вод з наднормативним забрудненням.

У ході судового розгляду встановлено,
що спірний відбір проб, який було
здійснено 15.08.13 працівниками
водоканалу, не може вважатися таким, що
здійснений у відповідності до
загальнодержавних та місцевих Правил.
При цьому, суд виходить з того, що
матеріалами справи не доведено
здійснення спірного відбору проб з
контрольного колодязя підприємства,
оскільки місцезнаходження такого
колодязя не встановлено сторонами у
визначеному Правилами порядку. За
таких обставин кожна із сторін вважає
контрольним колодязем колодязь на свій
розсуд

Питання відбору проб стічних вод
є визначальним у даних спірних
відносинах сторін, тому невизначеність
місця цього відбору позбавляє
достовірності наступних дій
водоканалу, пов'язаних із
встановленням факту скидання
підприємством стічних вод з
наднормативним забрудненням.

Крім того, суд приймає до уваги
також те, що у ході судового розгляду
відповідачем не доведено факту
повідомлення орендного підприємства
про здійснення 15.08.13 відбору
контрольних проб стічних вод та
необхідності виділення
відповідальної особи для участі у
процедурі відбору проб, як і відмови
підприємства про виділення такої особи
чи зволікання з допуском представника
водоканалу на територію підприємства,
що за змістом п. 7.9 загальнодержавних
Правил є підставою для виставлення
підприємству рахунку за
понаднормативний скид забруднень з
коефіцієнтом кратності Кк = 5 за
розрахунковий місяць, у якому було
вчинене дане порушення. Залишення
представниками водоканалу
повідомлення про відбір проб та акту
відбору проб на прохідній підприємства
після відбору проб не може вважатися
належним повідомленням підприємства.

Відсутні підстави для
пред'явлення спірного рахунку також за
приписами п.7.10 загальнодержавних
Правил, на які посилається представник
відповідача, оскільки зазначеним
пунктом правил встановлено інший
порядок дій водоканалу у випадку
виявлення перевищення допустимих
концентрацій забруднень, а саме,
водоканал після закінчення аналізу
направляє підприємству повідомлення
про виявлене перевищення ДК забруднень
(листом або телефонограмою) у термін,
визначений місцевими Правилами
приймання, але не більше 15 днів.
Правилами передбачена можливість
здійснення відомчого аналізу
контрольних проб та арбітражного їх
аналізу у випадку виявлення
розбіжностей результатів аналізу
контрольної проби та аналізу проби для
відомчого контролю підприємства.
Матеріалами справи не доведено, а
позивачем спростовується факт надання
спірних контрольних проб позивачеві
для відомчого контролю.

Відтак, пред'явлений відповідачем
рахунок про оплату підприємством 2205,20
грн. „за скидання підприємством
стічних вод з наднормативним
забрудненням у комунальну систему
каналізації м. Ужгорода", оплата якого
відповідно до п.2.4 загальнодержавних
Правил є обов'язком підприємства, не
може вважатися правомірним ні за
приписами п. 7.9 Правил, оскільки не
доведено фактів відмови підприємства
про виділення відповідальної особи для
участі у відборі проб стічних вод чи
зволікання з допуском представника
водоканалу на територію підприємства
для відбору таких проб, ні за приписами
п. 7.10 Правил, оскільки цим пунктом не
передбачено взагалі пред'явлення
рахунку підприємству .

За приписами п. 2.3
загальнодержавних Правил
підприємствам надано право звернення
до господарського суду з оскарженням
неправомірно виставлених рахунків
водоканалу, що узгоджується з правами
підприємства як суб'єкта
господарювання на захист своїх прав і
законних інтересів згідно ст. 20
Господарського кодексу України.

З огляду на викладені обставини
справи та приписи чинного
законодавства, що регулюють спірні
відносини, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог та визнання
неправомірними дій відповідача
пов'язаних з нарахуванням позивачеві
до сплати суми 2205,20 грн. за скидання у
комунальну систему каналізації м.
Ужгорода стічних вод з наднормативним
забрудненням шляхом пред'явлення
рахунку № 44 від 20.08.13.

За змістом ст.ст. 44-49 ГПКУ судові
витрати сплачені позивачем при поданні
позову належить відшкодувати за
рахунок відповідача.

З огляду на викладене, керуючись
ст.ст. 4-3, 32, 33, 43, 44-49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

1.1. Визнати неправомірними дії
комунального підприємства „Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгорода" пов'язані з
нарахуванням орендному підприємству
"Ужгородський коньячний завод" до
сплати суми 2205,20 грн. за скидання у
комунальну систему каналізації м.
Ужгорода стічних вод з наднормативним
забрудненням шляхом пред'явлення
рахунку № 44 від 20.08.13.

1.2. Стягнути з комунального
підприємства „Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгорода" (88000 м.
Ужгород, вул. Митна, 1, )
на користь орендного підприємства
"Ужгородський коньячний завод" (88000м.
Ужгород, вул. Тімірязєва, 19, ) у відшкодування судових витрат -
суму 1218,00 грн. (одна тисяча двісті
вісімнадцять грн. 00 коп.).

Дане рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржено до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку передбаченому цим же кодексом.
Повний текст рішення складено 04.02.14

Суддя
Ушак І.Г.