ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа № 5/48/5022-1019/2012

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого - судді
Юрченка Я.О.

суддів
Матущака О.І.

Гриців В.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк"

(надалі ПАТ "Укрсоцбанк") б/н від 23.09.2013р.

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 05.09.2013р.

у справі № 5/48/5022-1019/2012

за позовом: Спільного
підприємства "Луміс"

до відповідача: ПАТ "Укрсоцбанк" в особі
Тернопільської обласної філії ПАТ

"Укрсоцбанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Приватного
нотаріуса Тернопільського міського
нотаріального

округу Білецької Н.А.

про визнання договору таким, що
припинив свою дію та зобов'язання до
вчинення дій,

встановив, що апеляційна скарга подана
у відповідності до вимог ГПК України і
підлягає прийняттю до розгляду.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Процько І.Я.;

від третьої особи: не з'явився;

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 05.09.2013 року
у справі №5/48/5022-1019/2012 (суддя Г.З.
Андрушків) позов задоволено частково.
Визнано іпотечний договір від 26.06.2008р.,
укладений між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк" та Спільним підприємством
"Луміс" та посвідчений приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу Білецькою Н.А.
26.06.2008р. за реєстровим №5069, таким, що
припинив свою дію. В решті позову -
провадження у справі припинено.

Відповідач - ПАТ "Укрсоцбанк" в
особі Тернопільської обласної філії
ПАТ "Укрсоцбанк" не погоджуючись із
прийнятим рішенням подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги,
скаржник зазначає, що зобов'язання ТОВ
"Орвіс" перед ПАТ "Укрсоцбанк" за
Генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.08р. та
додатковими угодами до нього не
виконані, а підстави припинення
іпотеки згідно Іпотечного договору,
укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та СП
"Луміс" в якості забезпечення виконання
зобов"язань ТОВ "Орвіс" за генеральним
договором про надання кредитних
послуг, відповідно до ст.17 Закону
України "Про іпотеку" та ч.1 ст.593 ЦК
України, відсутні. Крім того, вказує, що
станом на день розгляду даної справи
заборгованість ТОВ «Орвіс» перед
банком становила 23 738 914,76 грн. з них за
Генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008р. - 21
433 367,06 грн. та за Генеральним договором
про надання кредитних послуг №770/9-691
від 26.06.2008р. -2 305 547,70грн. Також
відповідач просить суд врахувати, що
майно, на яке рішенням суду від
15.12.2011року у справі №3/77/5022-1012/2011
звернуто стягнення шляхом визнання за
банком права власності на дане майно, є
забезпеченням лише за генеральним
договором про надання кредитних послуг
№770/9-698 від 15.07.2008р., відповідно ПАТ
"Укрсоцбанк" за рахунок даного майна не
може задоволити вимоги за Генеральним
договором про надання кредитних послуг
№770/9-691 від 26.06.2008р., оскільки
забезпеченням по даному кредиту є
нерухоме майно: нежиле приміщення
загальною площею 83,1 кв.м, що
знаходиться в м.Тернополі по вул.Старий
Ринок,3, а так як рішення суду, на
підставі якого б були задоволені
вимоги за Генеральним договором
№770/9-691 від 26.06.2008р. відсутнє, то
відповідно підстав для задоволення
позову СП "Луміс" немає. Крім того,
вважає, що місцевий господарський суд
залишив поза увагою умови п.5.1 та п.5.2
спірного Іпотечного договору та
порушив вимоги п.5ч.1ст.80 ГПК України.

Позивач - Спільне підприємство
"Луміс" правом, наданим статтею 96
Господарського процесуального кодексу
України не скористалося, відзиву на
апеляційну скаргу не надало.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 07.10.2013 року у
справі № 5/48/5022-1019/2012 колегією суддів в
складі: Зварич О.В. (головуюча),
Хабіб М.І., Якімець Г.Г. прийнято
апеляційну скаргу до провадження та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 04.11.2013 року.

На підставі розпорядження в. о.
керівника апарату №172 від 01.11.2013 року,
призначено повторний автоматичний
розподіл справи №5/48/5022-1019/2012, за
результатами якого дану справу
розподілено до розгляду судді
доповідачу- Юрченку Я.О.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
04.11.2013 року у склад колегії для розгляду
справи №5/48/5022-1019/2012, введено суддів
Давид Л.Л., Данко Л.С.

З підстав, визначених в ухвалах суду
від 04.11.2013 року, від 03.12.2013 року розгляд
даної справи відкладався.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 року у склад колегії для розгляду
справи №5/48/5022-1019/2012, замість суддів
Давид Л.Л., Данко Л.С., введено суддів
Гриців В.М., Матущака О.І.

24.12.2013 року на адресу суду надійшло
клопотання від відповідача за
вих.№08.42-186/85-3807 від 23.12.2013 року про
надання додаткових пояснень та
долучення документів до матеріалів
справи.

Однак, відповідно до ч.1
ст.101Госпдарський процесуальний кодекс
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Таким чином, документи долучені
відповідачем до вказаного клопотання
не можуть бути предметом дослідження в
суді апеляційної інстанції, оскільки,
відповідач не обґрунтував
неможливість їх подання суду першої
інстанції.

З підстав, визначених в ухвалі суду від
24.12.2013 року, розгляд даної справи
відкладено на 28.01.2014 року.

27.01.2014 року на адресу Львівського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання від позивача про
відкладення розгляду даної справи, у
зв'язку із неможливістю забезпечити
явку уповноваженого представника в
судове засідання. Проте, колегія суддів
розглянувши таке клопотання дійшла
висновку про відмову в його
задоволенні. Окрім того, відповідно до
ст.77 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. В даному випадку такі
обставини відсутні.

Позивач та третя особа явку
уповноважених представників в судове
засідання не забезпечили. Враховуючи
те, що, явка названих учасників
судового процесу у даній справі
обов'язковою не визнавалась, колегія
суддів дійшла висновку про можливість
розглянути апеляційну скаргу за їх
відсутності, оскільки, наявних
матеріалів справи достатньо для
прийняття законного і обґрунтованого
рішення.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив таку
задоволити, а оскаржуване рішення
скасувати.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
наявні в ній докази, заслухавши
представника відповідача, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення місцевим
господарським судом, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а рішення
господарського суду Тернопільської
області від 05.09.2013 року у справі
№5/48/5022-1019/2012- залишити без змін,
виходячи з наступного.

26 червня 2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Орвіс" укладено
генеральний договір про надання
кредитних послуг №770/9-691, згідно якого
Кредитор зобов'язується надавати
Позичальнику грошові кошти в гривні та
в доларах США, в межах загального
ліміту, що встановлюється в базовій
валюті дол. США в сумі 206000,00 доларів
США на умовах, визначених цим договором
та додатковими угодами до нього,
сплачувати проценти у розмірі, що
визначатиметься у додаткових угодах до
цього договору, але в будь-якому разі не
більше:

- 20, 5 % річних в гривнях;

- 15 % річних в доларах США, а також
сплачувати комісії у розмірі та у
порядку, визначеному тарифами на
кредитні послуги, що містяться у
додатку 1 до цього договору та є його
невід'ємною частиною (п.1).

У відповідності до умов даного
генерального договору надання
кредитних послуг за цим договором
здійснюється протягом періоду з 26.06.2008
р. по 25.06.2011 р. включно. Надання
кредитних послуг за цим договором
здійснюється шляхом укладення
додаткових угод, що є невід'ємними
частинами цього договору. В якості
забезпечення виконання позичальником
своїх зобов'язань перед кредитором за
цим договором та додатковими угодами
до нього щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих процентів, комісій,
можливої неустойки (пені, штрафу), а
також інших витрат щодо задоволення
вимог кредитора за цим договором та
додатковими угодами до нього, кредитор
одночасно з укладенням цього договору
укладає з третьою особою -майновим
поручителем СП "Луміс": іпотечний
договір, а саме нежитлове приміщення
-офіс загальною площею 83, 1 кв. м, що
знаходиться за адресою: м. Тернопіль,
вул. Старий ринок, 3. (п.2, 3, 8,8.1)

26 червня 2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", як
Іпотекодержателем та позивачем в даній
справі - Спільним підприємством
"Луміс", як Іпотекодавцем, укладено
іпотечний договір, згідно якого
Іпотекодавець передає в іпотеку
Іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання ТОВ "Орвіс"
зобов'язань за генеральним договором
про надання кредитних послуг №770/9-691
від 26 червня 2008 року та додатковими
договорами, які укладені та будуть
укладені між Іпотекодержателем та
Позичальником і є невід"ємними
частинами даного генерального
договору, наступне нерухоме майно:
нежиле приміщення, загальною площею
83,1 кв.м., що знаходиться за адресою м.
Тернопіль вул. Старий Ринок, 3, яке
належить Іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу приміщення,
посвідченого Першою Тернопільською
державною нотаріальною конторою 07
липня 2005р. за реєстровим №1-1934
(Іпотечний договір за реєстровим №5069).

Згідно ст.35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Так рішенням господарського суду
Тернопільської області від 15.12.2011р. у
справі №3/77/5022-1020/2011, яке у
встановленому законом порядку набрало
законної сили (залишене без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 30.10.2012р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 12.06.2013р.), за позовом ПАТ
"Укрсоцбанк" до ТОВ "Орвіс", Спільного
підприємства "Луміс" та третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ТОВ "Магазин "Київ" про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
визнання права власності , серед іншого
встановлено, що 15 липня 2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "УКРСОЦБАНК"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Укрсоцбанк"
(надалі за текстом "Кредитор") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Орвіс" (надалі за
текстом "Позичальник") укладено також і
генеральний договір про надання
кредитних послуг №770/9-698, згідно якого
Кредитор зобов'язується надавати
Позичальнику грошові кошти в доларах
США в межах загального ліміту 2 200 000,00
доларів США з щорічним переглядом умов
кредитування в залежності від
фінансового стану Позичальника (з
подальшими додатковими угодами до
нього).

В забезпечення виконання зобов'язань
за даним генеральним договором про
надання кредитних послуг №770/9-698 17
липня 2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", як
Іпотекодержателем та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Орвіс",
як Іпотекодавцем укладено іпотечні
договори, згідно яких Іпотекодавець
передає в іпотеку Іпотекодержателю
наступне нерухоме майно:

- торговий комплекс, загальною площею
1649,7 кв.м., що знаходиться за адресою:
місто Тернопіль бульвар Д.
Вишневецького, 9 та належить
Іпотекодавцю на праві власності на
підставі свідоцтва про право власності
на нерухоме майно виданого виконавчим
комітетом Тернопільської міської ради
10 липня 2008 року зареєстрованого ТзОВ
"Міське бюро технічної інвентаризації"
10 липня 2008 року за реєстровим №23710291
(Іпотечний договір за реєстровим №5581);

- приміщення вбудовано-прибудованого
магазину з підвальними приміщеннями,
загальною площею 1028,5 кв.м., що
знаходиться за адресою м. Тернопіль,
пр. С. Бандери, 47, яке належить
Іпотекодавцю на праві приватної
власності на підставі договору
поділу, посвідченого приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу Денисюком І.Л.
08.10.2008р. за реєстровим № 9495, право
власності на яке зареєстроване ТзОВ
"Міське бюро технічної інвентаризації"
04.11.2008р. в електронному реєстрі прав
власності на нерухоме майно за
реєстраційним №25271571 (Іпотечний
договір за реєстровим №4434).

Крім того, 17 липня 2008 року між
відповідачем, як Іпотекодержателем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю магазин "Київ", як
Іпотекодавцем та майновим поручителем
позичальника (ТОВ "Орвіс") укладено
іпотечний договір, згідно якого
Іпотекодавець передає в іпотеку
Іпотекодержателю у якості
забезпечення виконання ТОВ "Орвіс"
зобов'язань за генеральним договором
про надання кредитних послуг №770/9-698
від 15 липня 2008 року нерухоме майно:
нежитлове приміщення, загальною
площею 1285,1 кв.м., що знаходиться в м.
Тернополі по вул. Київській, 10
(Іпотечний договір за реєстровим №5578).

Оскільки ТОВ "Орвіс" - позичальник за
Генеральними договорами про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року
та №770/9-691 від 26.06.2008 року не виконав
своїх зобов"язань, ПАТ"Укрсоцбанк"
звернувся з позовом в суд про звернення
стягнення шляхом визнання за ПАТ
"Укрсоцбанк" права власності на
нерухоме майно, яке є предметом всіх
вищезазначених Іпотечних договорів.

Вищезазначеним рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 15.12.2011р. у справі
№3/77/5022-1020/2011 частково задоволено
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
та, зокрема:

1) звернуто стягнення шляхом визнання
за Публічним акціонерним товариством
"Укрсоцбанк" права власності на
нерухоме майно:

- торговий комплекс загальною площею
1649,7 квадратних метрів, що знаходиться
за адресою: м. Тернопіль, бульвар Д.
Вишневецького, 9, вартість об'єкта,
згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
Тернопільського відділення Київського
НДІСЕ №1340 від 18.11.2011 року становить 13 657
370,00 грн.,

- приміщення вбудовано-прибудованого
магазину з підвальним приміщенням,
загальною площею 1028,5 квадратних
метрів, що знаходиться за адресою: м.
Тернопіль, проспект Степана Бандери, 47,
вартість об'єкта, згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи Тернопільського
відділення Київського НДІСЕ №1340 від
18.11.2011 року становить 10 141 270,00 грн.

і погашено заборгованість Товариства з
обмеженою відповідальністю "Орвіс" за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року
та генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року
перед Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк" у розмірі
17109000 грн. 00 коп.

2) припинено право власності Товариства
з обмеженою відповідальністю "Орвіс" на
нерухоме майно: торговий комплекс
загальною площею 1649,7 квадратних
метрів, що знаходиться за адресою: м.
Тернопіль бульвар Д.Вишневецького, 9;
приміщення вбудовано - прибудованого
магазину з підвальним приміщенням,
загальною площею 1028,5 квадратних
метрів, що знаходиться за адресою: м.
Тернопіль, проспект Степана Бандери, 47.

В частині позовних вимог про звернення
стягнення шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством "Укрсоцбанк"
права власності на нерухоме майно -
нежиле приміщення загальною площею 83,1
квадратних метрів, що знаходиться за
адресою: м. Тернопіль, вул. Старий Ринок,
3 та за рахунок визнаного права
власності за Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк" на вказане
нерухоме майно частково - у розмірі 518000
грн. погасити заборгованість
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Орвіс" за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року
перед Банком, пропорційно вартості
нерухомого майна та припинення права
власності на дане нерухоме майно
Спільного підприємства "Луміс", -
відмовлено.

Дане рішення господарського суду
Тернопільської області в частині
відмови від позову мотивоване тією
обставиною, що за результатами
проведеного дослідження
Тернопільським відділенням Київського
науково-дослідного інституту
судових експертиз (висновок № 1340
судової будівельно-технічної
експертизи від 18.11.2011 року) встановлено,
що ринкова вартість торгового
комплексу, загальною площею 1649,7 кв.м.,
що знаходиться за адресою бульв.
Вишневецького, 9 м. Тернопіль на день
подання позову становила 13 657 370,00 грн.;
ринкова вартість
вбудовано-прибудованого магазину з
підвальними приміщеннями , загальною
площею 1028,5 кв.м., що знаходиться за
адресою пр. С Бандери, 47, м. Тернопіль на
день подання позову становила 10 141 270, 00
грн. Відтак, беручи до уваги, що
загальна вартість нерухомого майна, на
яке судом звернуто стягнення шляхом
визнання на нього за Публічним
акціонерним товариством "Укрсоцбанк"
права власності становить 23 798 640,00 грн.,
що перевищує суму заборгованості
позичальника перед кредитором за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року
та генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року
на 6 689 640 грн. 00 коп., у задоволенні
позовних вимог про звернення стягнення
шляхом визнання за банком права
власності на нежитлове приміщення, що
передано в іпотеку за спірним
іпотечним договором, - відмовлено.

Згідно листа від 20.11.2012р. позивач,
враховуючи встановлені господарським
судом у рішенні від 15.12.2011р. факти,
просив Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" надати згоду на виключення
запису з державного реєстру іпотек
майна, яке передане в іпотеку
відповідно до іпотечного договору №5069
від 26.06.2008р., а саме нежиле приміщення
загальною площею 83,1кв.м, що знаходиться
за адресою м.Тернопіль, вул.Старий
Ринок,3, проте, відповідно до
листа-відповіді без номеру та дати
(копія листа знаходиться в матеріалах
справи) позивача повідомлено, що борг
ТОВ "Орвіс" за кредитними договорами
№770/9-961 від 26.06.2008р. та №770/9-698 від 15.07.2008р.
перевищує вартість іпотеки, на яку
судом звернуто стягнення шляхом
визнання права власності, відтак,
відмовлено у наданні такої згоди.

Наведені обставини стали підставою для
звернення позивача до господарського
суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599 ЦК
України).

Згідно ст.575 Цивільного кодексу України
іпотека є окремим видом застав. Так,
згідно частини першої зазначеної
статті іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
іпотеку" та ст.572 Цивільного кодексу
України, іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим законом.

Згідно із ст.593 Цивільного кодексу
України, ст. 17 Закону України „Про
іпотеку" право застави припиняється у
разі, зокрема, припинення зобов'язання,
забезпеченого заставою.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 15.12.2011р. №3/77/5022-1020/2011, за
рахунок майна, що було передане в
іпотеку СП "Луміс" за іпотечними
договорами №5581 та №4434 від 17.07.2008р.
(торговий комплекс загальною площею
1649,7 квадратних метрів за адресою: м.
Тернопіль, бульвар Д. Вишневецького, 9,
та приміщення вбудовано -
прибудованого магазину з підвальним
приміщенням, загальною площею 1028,5
квадратних метрів, за адресою: м.
Тернопіль, проспект Степана Бандери, 47)
загальною вартістю 23 798 640 ,00 грн.
задоволено грошові вимоги банку шляхом
визнання права власності та погашено
заборгованість позичальника за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року
та генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року
в сумі 17109000,00 грн. (п. 2 резолютивної
частини рішення суду).

Вказане узгоджується з приписами ст. 37
Закону України "Про іпотеку" згідно
частини 1 якої, Іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. При цьому, частиною
3 вказаної статті Закону визначено, що
Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності.

Перевіряючи твердження апелянта про
те, що судом при винесенні рішення від
15.12.2011р. у справі №3/77/5022-1020/2011 не було
досліджено належним чином докази та не
встановлено обставини щодо дійсної
заборгованості ТОВ "Орвіс" за
генеральними договорами: суд
вищевказаним рішенням визнав борг ТОВ
"Орвіс" перед банком в сумі 17 109 000,00 грн.,
тоді як на момент розгляду зазначеної
справи загальний борг становив 23738914,76
грн., з них за генеральним договором
про надання кредитних послуг №770/9-698
від 15.07.2008 року - 21 433 367,06 грн. та за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року
- 2 305 547,70 грн. і відповідно вважає, що
зобов'язання за даними генеральними
договорами не припинилися і станом на
30.08.2013 року заборгованість за договором
№770/9-691 становить 3181182,74 грн., колегія
суддів вважає, що такі спростовуються
наступним.

ПАТ "Укрсоцбанк" скористався своїм
правом і вибрав такий спосіб захисту
своїх прав, як звернення стягнення на
іпотечне майно шляхом визнання за ним
права власності на дане майно і
відповідно з моменту задоволення судом
такої вимоги (прийняття рішення) ,
останній (Банк) позбавлений права на
будь-які наступні вимоги щодо
виконання боржником основного
зобов'язання;

Рішенням суду від 15.12.2011р. у справі
№3/77/5022-1020/2011 встановлено, що станом на
день розгляду спору борг перед Банком
за генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року
та за генеральним договором про
надання кредитних послуг №770/9-691 від
26.06.2008 року становить 17 109 000грн.00коп.
(відповідно до вимог ст..35ГПК України
даний факт вважається встановленим і
не доводиться при вирішенні даного
спору), за твердженням відповідача,
борг за даними кредитними угодами на
день розгляду справи №3/77/5022-1020/2011
становив 23738914,76 грн., проте. загальна
вартість майна (23 798 640,00грн.), за рахунок
визнання права власності на яке за
Банком погашено борг Товариства з
обмеженою відповідальністю "Орвіс"
перед Публічним акціонернго
товариством "Укрсоцбанк" є більшою ніж
борг, встановлений судом на 6 689
640,00грн. (23 798 640,00грн. - 17 109 000,00грн.),
а також є більшою ніж борг, про який
стверджує відповідач, на 59725,24грн.
(23798640,00 грн. - 23738614,76 грн.).

Наведеним також спростовуються і
твердження апелянта про те, що рішення
суду на підставі якого б були
задоволені вимоги за Генеральним
договором №770/9-691 від 26.06.2008р. відсутнє,
то відповідно підстав для задоволення
позову СП "Луміс" немає (в п.2
резолютивної частини рішення
господарського суду Тернопільської
області від 15.12.2011р. у справі
№3/77/5022-1020/2011 чітко зазначено: "Звернути
стягнення шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством "Укрсоцбанк"
права власності на нерухоме майно…….і
погасити заборгованість Товариства з
обмеженою відповідальністю "Орвіс" за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року
та генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року
перед Публічним акціонерним
товариством "Укрсоцбанк" у розмірі
17109000 грн. 00 коп.").

Враховуючи викладене, місцевий
господарський суд обґрунтовано вказав
про припинення грошових зобов'язань
позичальника перед кредитором за
договором про надання кредитних
послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року та
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року,
як таких, що виконані у відповідності
до приписів ст.ст. 598, 599 ЦК України.

Тому, вірним є висновок суду першої
інстанції про те, що зареєстрований в
реєстрі за №5069 від 26.06.2008р. договір
іпотеки, укладений в забезпечення
виконання зобов'язань за генеральним
договором про надання кредитних
послуг №770/9-691 від 26.06.2008 року, та
зобов'язання сторін згідно із ст. 17
Закону України "Про іпотеку" за
вказаним договором іпотеки є
припиненими.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги Спільного
підприємства "Луміс" про визнання
іпотечного договору від 26.06.2008р. №5069,
таким, що припинив свою дію, задоволені
у відповідності до норм чинного
законодавства та на підставі належних
доказів у справі.

Перевіряючи доводи відповідача
про порушення місцевим господарським
судом при прийнятті оскаржуваного
рішення приписів п.5ч.1ст.80
господарського процесуального кодексу
України, обґрунтовані умовами п.5.1 та
п.5.2 спірного Іпотечного договору, в
яких сторонами погоджено, що всі спори
та непорозуміння, які можуть виникнути
в зв'язку з укладенням та виконанням
Іпотечного договору вирішуються
шляхом переговорів між сторонами, а у
випадку неможливості вирішення спорів
шляхом переговорів, такі спори
розглядаються третейським суддею
Ярошовцем Василем Миколайовичем
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків, колегією
суддів встановлено, що такі
спростовуються ухвалою господарського
суду Тернопільської області від 16.01.2013
року у справі №5/48/5022-1019/2012, а відтак є
безпідставними.

При цьому, місцевий
господарський суд вірно зазначив, що
предметом спору в даній справі є
визнання іпотечного договору від
26.06.2008р. таким, що припинив свою дію та,
відповідно, зобов'язання приватного
нотаріуса Тернопільського міського
нотаріального округу Білецьку Н.А.
виключити з реєстру іпотек запис про
іпотеку та заборону відчуження
нерухомого майна, згідно договору
іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за
№5069, тобто спір в даній справі
безпосередньо пов'язаний з нерухомим
майном, переданим в іпотеку за спірним
договором, відтак, передбачене ст. 5 (п.
5.2.) іпотечного договору третейське
застереження не може бути взяте судом
до уваги, і відповідно клопотання про
припинення провадження у справі з
наведених відповідачем підстав суд
першої інстанції відхилив
обґрунтовано.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення господарського суду
Тернопільської області від 05.09.2013 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає,
зазначені в апеляційній скарзі інші
доводи скаржника не відповідають
матеріалам справи, документально
необґрунтовані, не базуються на
законодавстві, що регулює спірні
правовідносини, а тому не визнаються
такими, що можуть бути підставою згідно
ст. 104 ГПК України для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

04.11.2013 року апелянтом подано заяву б/н
від 04.11.2013 року про накладення арешту на
майно - нежиле приміщення загальною
площею 83,1 кв.м., що знаходиться в
м.Тернополі по вул.Старий Ринок, 3 та
належить на праві власності СП «Луміс»
у разі визнання недійсним іпотечного
договору, обґрунтоване приписами
ч.5 ст.1057-1 Цивільного
кодексу України. Проте, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
поданої заяви, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.5 ст.1057-1 Цивільного
кодексу України визнаючи недійсним
договір застави, який забезпечував
виконання зобов'язання позичальника за
кредитним договором, суд за заявою
кредитодавця накладає арешт на майно,
яке було предметом застави. Такий арешт
підлягає зняттю після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти за кредитним договором, а у разі
визнання кредитного договору
недійсним - після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти в розмірі, визначеному судом
відповідно до частини першої цієї
статті.

Проте, з'ясуванням документальних
доказів встановлено, що відповідач у
даній справі на підставі рішення
господарського суду Тернопільської
області від 15.12.2011р. №3/77/5022-1020/2011 набув у
власність нерухоме майно в рахунок
погашення заборгованості Позичальника
за генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.2008 року
та за генеральним договором про
надання кредитних послуг №770/9-691 від
26.06.2008 року, рішення господарського
суду Тернопільської області від
15.12.2011р. №3/77/5022-1020/2011 є
правовстановлюючим документом,
необхідним для реєстрації такого права
згідно вимог Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", право
власності ТОВ "Орвіс" на дане майно у
відповідності до приписів п. 8 ч. 1 ст. 346
ЦК України є таким, що припинилося,
відсутність дій відповідача,
спрямованих на реєстрацію права
власності на торговий комплекс
загальною площею 1649,7 квадратних метрів
за адресою: м. Тернопіль, бульвар Д.
Вишневецького, 9, та приміщення
вбудовано - прибудованого магазину з
підвальним приміщенням, загальною
площею 1028,5 квадратних метрів, за
адресою: м. Тернопіль, проспект Степана
Бандери, 47, визнаного за ним на підставі
вищезазначеного рішення
господарського суду, не припиняє його
права власності на дане майно, а тим
більше не може вважатися обставиною, що
свідчить про непогашення
заборгованості позичальника за
кредитними договорами.

Більше того, відповідно до ч.1 ст.321
Цивільного кодексу України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
підстави для застосування приписів
ч.5 ст.1057-1 Цивільного кодексу України
до правовідносин сторін у даній справі
відсутні.

Керуючись ст. ст. 91, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" б/н від 23.09.2013р. відмовити.

2. Рішення господарського суду
Тернопільської області від 05.09.2013р. у
справі №5/48/5022-1019/2012 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови виготовлено
30.01.2014 року

Головуючий суддя
Юрченко Я. О.

Суддя
Матущак О.І.

Суддя
Гриців В.М.