ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.02.2014 Справа № 920/2108/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кондитерська

фабрика "Сумська", м.
Суми

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
Торгівельної компанії

"Фармацевт-ЕВ", м. Суми

про стягнення 2 455 грн. 01 коп.

Суддя Джепа Ю. А.

Представники:

Від позивача - не з'явився

Від відповідача - не з'явився

При секретарі судового засідання
Лєпковій О. О.

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача 2 455 грн. 01 коп.
заборгованості, з яких: 2 257 грн. 97 коп.
основного боргу, відповідно до
договору поставки № 01/10 від 01.10.2012 року,
197 грн. 04 коп. пені, а також судові
витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. Ухвала суду про
порушення провадження у справі від
12.12.2013 р. повернута на адресу суду з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 ГПК
України.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - зазначеної в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідач про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, ухвала про порушення
провадження у справі направлялась
відповідачу за його юридичною адресою,
про причини нез'явлення суду не
повідомлено, відповідно до ст. 75 ГПК
України, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

01.10.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кондитерська
фабрика «Сумська» (Позивач -
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
Торгівельна компанія «Фармацевт-ЕВ»
(відповідач - покупець) було укладено
Договір поставки № 01/10.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 Договору,
постачальник зобов'язується передати
покупцю кондитерські вироби, а
Покупець зобов'язується прийняти цей
товар та оплатити його на умовах,
визначених цим Договором, Товар
поставляється покупцю партіями (а.с. 39).

Згідно з п. п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору сторони
визначили, що ціна за кожну партію
товару узгоджується і зазначається у
накладній, яка є невід'ємною частиною
цього договору, ціна товару
встановлюється за цінами, що існують на
момент відвантаження товару покупцю.
Незалежно від дати подання замовлення
на товар, Розрахунок за поставлений
товар здійснюється на умовах
відстрочення платежу протягом 14
календарних днів з моменту поставки
товару.

З матеріалів справи вбачається, що факт
поставки товару на загальну суму 3766
грн. 75 коп. підтверджується наступними
товарно-транспортними накладними:

накладна № НОМЕР_1 від 09.10.12 р. на суму 247
грн. 92 коп.;

накладна № НОМЕР_2 від 13.10.12 р. на суму 227
грн. 42 коп.;

накладна № НОМЕР_3 від 10.11.12 р. на суму 156
грн. 40 коп.;

накладна № НОМЕР_4 від 18.11.12 р. на суму 157
грн. 12 коп.;

накладна № НОМЕР_5 від 21.11.12 р. на суму 68
грн. 23 коп.;

накладна № НОМЕР_6 від 26.11.12 р. на суму 47
грн. 75 коп.;

накладна № НОМЕР_7 від 27.11.12 р. на суму 128
грн. 93 коп.;

накладна № НОМЕР_8 від 09.12.12 р. на суму 240
грн. 64 коп.;

накладна № НОМЕР_9 від 09.01.13 р. на суму 200
грн. 80 коп.;

накладна № НОМЕР_10 від 22.01.13 р. на суму 54
грн. 18 коп.;

накладна № НОМЕР_11 від 25.01.13 р. на суму 78
грн. 92 коп.;

накладна № НОМЕР_12 від 26.01.13 р. на суму 158
грн. 75 коп.;

накладна № НОМЕР_13 від 01.02.13 р. на суму 178
грн.36 коп.;

накладна № НОМЕР_14 від 12.02.13 р. на суму
111грн. 13 коп.;

накладна № НОМЕР_15 від 21.02.13 р. на суму 232
грн. 82 коп.;

накладна № НОМЕР_16 від 27.02.13 р. на суму 131
грн. 14 коп.;

накладна № НОМЕР_17 від 07.03.13 р. на суму 238
грн. 42 коп.;

накладна № НОМЕР_18 від 10.03.13 р. на суму 241
грн. 88 коп.;

накладна № НОМЕР_19 від 11.03.13 р. на суму 64
грн. 02 коп.;

накладна № НОМЕР_20 від 18.03.13 р. на суму 249
грн. 42 коп.;

накладна № НОМЕР_21 від 27.03.13 р. на суму 77
грн. 36 коп.;

накладна № НОМЕР_22 від 01.04.13 р. на суму 164
грн. 26 коп.;

накладна № НОМЕР_23 від 07.04.13 р. на суму 139
грн. 87 коп.;

накладна № НОМЕР_24 від 10.04.13 р. на суму 171
грн. 59 коп.

Зазначені накладні підписані та
скріплені печатками обох сторін ( а.с.9
-32).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору, враховуючи факт
часткового повернення товару на суму 508
грн. 78 коп. та часткової оплати в сумі 1000
грн. 00 коп., не оплатив поставлений
товар в повному обсязі, в зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 2257 грн. 97 коп.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов Договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається; договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт отримання
відповідачем товару від позивача
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, проте в порушення умов
укладеного договору та вимог ст. ст. 526,
530 ЦК України, відповідач не виконав
передбачені договором зобов'язання
щодо своєчасної та в повному обсязі
оплати отриманого товару, у зв'язку з
чим, його заборгованість перед
позивачем складає 2257 грн. 97 коп.

Відповідачем не подано ні доказів
сплати боргу, ні аргументованих
заперечень проти вимог позивача, тому
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 2257 грн. 97 коп.
заборгованості за отриманий товар, суд
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Позивачем в обґрунтування позовних
вимог щодо стягнення пені в сумі 197 грн.
04 коп., як підставу стягнення,
зазначається п. 6.1 Договору, відповідно
до якого сторони несуть
відповідальність за невиконання умов
цього Договору відповідно до діючого
законодавства України.

Однак з такою позицією позивача суд не
може погодитися, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 546, 547 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою, інш., які
вчиняються у письмовій формі.

Пеня, за визначенням частини третьої
ст. 549 Цивільного кодексу України, - це
вид неустойки, що забезпечує виконання
грошового зобов'язання і обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

Якщо у вчиненому сторонами правочині
розмір та базу нарахування пені не
визначено або вміщено умову (пункт) про
те, що пеня нараховується відповідно до
чинного законодавства, суму пені може
бути стягнуто лише в разі, якщо
обов'язок та умови її сплати визначено
певними законодавчими актами.

Отже, детально проаналізувавши
зазначені норми, можна зробити
висновок про те, що пеня як засіб
забезпечення грошового зобов'язання
застосовується в тих випадках, коли це
чітко передбачене умовами договору,
тобто сторони передбачили, що в разі
порушення грошового зобов'язання як
вид відповідальності застосовується
пеня у певному розмірі. Натомість
сторони зазначили лише застосування
відповідальності згідно чинного
законодавства, не передбачивши, що це
буде пеня. В такому випадку як вид
забезпечення виконання зобов'язання не
можливо застосовувати пеню.

Зазначене відповідає роз'ясненням
наведеним у поставі пленуму вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. «про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань».

Враховуючи вищезазначене суд
відмовляє в задоволені позовних вимог
в частині стягнення з відповідача пені
в розмірі 197 грн. 04 коп. за
безпідставністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони, також
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї державне мито
незалежно від результатів вирішення
спору. Враховуючи, що відповідач
порушив умови договірних зобов'язань, з
нього на користь позивача підлягають
стягненню 1720 грн. 50 коп. в рахунок
відшкодування витрат останнього зі
сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 547,
Цивільного кодексу України, ст. ст. 44,
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Торгівельна компанія «Фармацевт - ЕВ»
(40007, АДРЕСА_1, код 37429771) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кондитерська
фабрика «Сумська» (40009, м. Суми, вул.
Путивльська, 19, код 37430216) 2257 грн. 97 коп.
боргу, 1720 грн. 50 коп. в рахунок
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

3. В інший частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.02.2014 року

Суддя (підпис)
ОСОБА_1