КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2014 р. Справа№ 910/16510/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Калатай Н.Ф.

за участю представників:

Від позивача: представник Євсєєва
І.П.- за довіреністю.

Від відповідача: представники
Крохмальний О.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
"Липкижитлосервіс"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 28.10.2013 року

у справі №910/16510/13 (суддя
Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія

"Наста"

до Комунального
підприємства по утриманню житлового

господарства
"Липкижитлосервіс"

про стягнення 24 778,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Наста" звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
"Липкижитлосервіс" про стягнення 24 778,50
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Товариством з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Наста" на підставі Договору
добровільного страхування наземного
транспорту №205.0088763 від 20.06.2012 року,
укладеного з Красіною Ольгою
Василівною, було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 24 778,50 грн.
внаслідок настання страхової події -
падіння твердого снігу, який пошкодив
транспортний засіб,а тому Товариством
з додатковою відповідальністю
"Страхова компанія "Наста" відповідно
до положень статті 27 Закону України
"Про страхування" та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Враховуючи те, що балансоутримувачем
будинку № 19 в, по вул. Інститутській
було Комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства
"Липкижитлосервіс", обов'язок з
відшкодування збитків покладається на
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства
"Липкижитлосервіс".

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 28.10.2013 року у справі № 910/16510/13 позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт стверджує про те, що
позивач та потерпіла особа- Красін О.Ю.
не бачили падіння криги з даху будинку,
а отже будь-який предмет можливо було
скинути на автомобіль будь-якими
особами.

Позивачем подано відзив на апеляційну
скаргу, в якому він проти її вимог
заперечує та просить суд залишити без
задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та відзиву, дослідивши зібрані у справі
докази, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.06.2012р. між Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"НАСТА" та Красіною Ольгою Василівною
було укладено договір страхування
наземного транспорту № 205.0088763, за
умовами якого було застраховано
транспортний засіб "Lапd Rover Freelander",
державний реєстраційний номер АІ 8020 ВМ.

За приписами ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що
предметом договору страхування
можуть бути, зокрема, майнові інтереси,
які не суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпоряджанням майном (майнове
страхування).

Як встановлено ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про страхування", страховим ризиком
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування" страховим випадком є
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Встановлено, що 02.02.2013 року у м. Києві на
вул. Інститутській, 19-В на транспортний
засіб "Lапd Rover Freelander", державний
реєстраційний номер АІ 8020 ВМ, впав
твердий сніг, чим пошкодив
транспортний засіб.

В силу ст. 988 ЦК України встановлено, що
страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором.

Дана норма кореспондується з п. 3 ч. 1 ст.
20 Закону України "Про страхування".

З матеріалів справи вбачається, що
05.03.2013 року експертом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ваш
Асистанс" було складено протокол
огляду транспортного засобу "Lапd Rover
Freelander", державний реєстраційний номер
АІ 8020 ВМ, та складено Звіт з визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу № 2013-02-02/003, відповідно до якого
вартість матеріального збитку склала 24
858,30 грн.

Як передбачено п.36.4. ст.36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Встановлено, що рахунку СТО, Звіту №
2013-02-02/003 та страхового Акту № 2012-02-02/003
від 14.03.2013 року позивач виплатив
страхувальнику страхове відшкодування
в сумі 24 778, 50 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №5001 від 16.04.2013
року (а.с. 65).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено,
що особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
Балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Згідно до п. 7.5.3 Правил благоустрою
міста Києва затверджених рішенням
Київської міської ради №1051/1051 від
25.12.2008 року очищення дахів та козирків
від снігу та бурульок проводиться
негайно з дотриманням застережних
заходів щодо безпеки руху пішоходів, не
допускаючи пошкодження покрівель
будинків і споруд, зелених насаджень,
електромереж, рекламних конструкцій
тощо. Необхідно огороджувати
небезпечні місця на тротуарах,
переходах, виставляти вартових. Сніг та
бурульки, що зняті з дахів та козирків,
необхідно окучувати і протягом доби
вивозити.

Згідно п.п.3.1.4 Правил, утримання та
благоустрій територій підприємств,
установ, організацій та присадибних
ділянок громадян, прибудинкових
територій багатоквартирних та
малоповерхових житлових будинків,
належних до них будівель та споруд
проводиться власником або
балансоутримувачем цього будинку, або
підприємством, установою,
організацією, з якими
балансоутримувачами укладені
відповідні договори на утримання та
благоустрій прибудинкових територій.

Встановлено, що станом на 02.02.2013 року
балансоутримувачем будинку № 19-В, по
вул. Інститутській у м.Києві було
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства
"Липкижитлосервіс".

Матеріали справи свідчать про те, що за
результатами перевірки Печерським
районним управлінням ГУ МВС у місті
Києві заяви Красіна О.Ю., протоколом
огляду місця події від 02.02.2013 року
Управління державної автомобільної
інспекції ГУМВС України в місті Києві
було встановлено, що в результаті
падіння снігу з даху будинку №19-В по
вул.. Інститутській в місті Києві було
деформовано дах автомобіля "Lапd Rover
Freelander", державний реєстраційний номер
АІ 8020 ВМ. ( а.с.92-97 ).

Даний факт підтверджується також Актом
аварійного комісара позивача від
02.02.2013р. ( а.с.16-21).

Наданий відповідачем Акт від 01.02.2013
року (а.с. 79), складений працівниками
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
"Липкижитлосервіс" про те, що 01.02.2013 року
було проведено часткове очищення
покрівлі житлових будинків №19 А, В по
вул. Інститутській від нависання снігу
спростовується матеріалами за
результатати перевірки Печерського
районного управління ГУ МВС у місті
Києві та Актом аварійного комісара
позивача від 02.02.2013 року.

Окрім того, судова колегія зважає на те,
що як вбачається з Акту від 01.02.2013р.
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
"Липкижитлосервіс", останнім було
здійснено часткове очищення покрівлі
будинку.

З огляду на зазначені встановлені
обставини судова колегія вважає, що не
заслуговують на увагу посилання
апелянта на те, що позивач та потерпіла
особа- Красін О.Ю. не бачили падіння
криги з даху будинку, а отже будь-який
предмет можливо було скинути на
автомобіль будь-якими особами,
оскільки, на думку судової колегії,
факт пошкодження автомобіля "Lапd Rover
Freelander" ( державний реєстраційний номер
АІ 8020 ВМ) в результаті саме падіння
снігу з даху будинку №19-В по вул.
Інститутській підтверджений належними
та допустимими доказами.

За приписами ст. 1166 ЦК України будь-яка
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам або майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується особою, яка її завдала,
в повному обсязі.

Таким чином необхідно довести такі
факти:

а) Неправомірність поведінки особи.
Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо завдавач шкоди не був
уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід
розуміти втрату або пошкодження майна
потерпілого та (або) позбавлення його
особистого нематеріального права
(життя, здоров'я тощо). У відносинах, що
розглядаються, шкода - це не тільки
обов'язкова умова, але і міра
відповідальності, оскільки за
загальним правилом статті, що
коментується, завдана шкода
відшкодовується в повному обсязі (мова
йдеться про реальну шкоду та упущену
вигоду - див. коментар до ст. 22 ЦК
України).

в) Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням
випадків, коли в силу прямої вказівки
закону обов'язок відшкодування
завданої шкоди покладається на
відповідальну особу незалежно від
вини.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку про те,
що через неправомірні дії відповідача,
а саме - невиконання п. 7.5.3 Правил
благоустрою міста Києва був
пошкоджений автомобіль
страхувальника.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
шкоди в порядку регресу у розмірі 24 858,30
грн. грн. є документально доведеною та
такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують встановлені вище
обставини.

Враховуючи встановлене вище, судова
колегія дійшла висновку про те, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку, рішення місцевого
господарського суду, яким позов
задоволено, відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи;
колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Судом першої інстанції вірно покладено
судовий збір за подання позовної заяви
в порядку ст. 49 ГПК України на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства "Липкижитлосервіс" на
рішення Господарського суду м. Києва
від 28.10.2013 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 28.10.2013 року у справі № 910/16510/13 - без
змін.

3. Матеріали справи № 910/16510/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
С.Я. Дикунська

Н.Ф. Калатай