ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2014 р.
Справа №917/2444/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клов", вул. Кутузова,
18/7, кімната 505, м. Київ, 01133

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОС - ПОЛТАВА",
с. Каленики, Решетилівський
район, Полтавська область, 38431

про стягнення 203 593,33 грн.

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Паляниця О.М., довіреність
б/н від 08.11.2013 р., паспорт серії НЕ № 576351
виданий 09.07.2009 р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення у
відповідності до вимог ст. 85 ГПК
України.

Суть спору: розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача 203
593,33 грн заборгованості за договором
поставки № 11/04-05 від 11.04.2013 р., з яких:
137 192,27 грн - сума основного боргу, 52
681,83 грн - відсотки за користування
коштами, 13 719,23 грн штрафу.

Позивач подав заяву про збільшення
розміру позовних вимог в частині вимог
про стягнення відсотків за
користування коштами до 57 823,72 грн за
період з 27.04.2012 р. по 28.01.2014 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 Господарського процесуального
кодексу права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 Господарського
процесуального кодексу ціну позову
вказує позивач.

Отже, у разі прийняття судом зміни
(в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір, - з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній, так і
в описовій частині рішення.

Суд приймає до розгляду заяву про
збільшення розміру позовних вимог.
Відповідач відзив на позовну
заяву не надав, своїм правом на участь у
розгляді справи не скористався, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод,
ратифікованої Законом від 17.07.97 р.,
гарантує кожній фізичній або юридичній
особі право на розгляд судом упродовж
розумного строку цивільної,
кримінальної, адміністративної або
господарської справи, а також справи
про адміністративне правопорушення, в
якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду, проте
не скористався своїми правами,
передбаченими ст. 22 ГПК України та
виходячи з того, що участь в судовому
засіданні є правом, а не обов'язком
сторони, суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що 11 квітня 2012 року між ТОВ
"КЛОВ" (Покупець) та ТОВ "АГРОС-ПОЛТАВА"
(Продавець) укладено Договір поставки
№11/04-05 (а. с. 11 - 13).

Відповідно до п. 1.1 договору Продавець
(відповідач у справі) зобов'язувався в
порядку та на умовах, визначених
договором, поставити та передати у
власність Покупця (позивача) сою
товарну врожаю 2012 року (надалі - Товар),
а Покупець зобов'язувався прийняти та
оплатити Товар, на умовах, визначених у
цьому договорі.

Згідно з п. 3.1 та п. 3.2. договору ціна
Товару складає 3 804,977 грн за одну тону з
урахуванням ПДВ, за умови поставки
Товару, якість якого відповідає п. п. 2.3,
2.4 цього договору. Загальна сума
договору складає - 239 713,57 грн з
урахуванням ПДВ.

Сторони у п. 3.3. договору погодили, що
Покупець зобов'язується здійснити 100%
попередню оплату вартості Товару
протягом 3-х банківських днів з дня
отримання рахунку від Продавця.

У разі недопоставки Товару (поставки
Товару у кількості меншій, ніж
передбачено договором, або відмови від
поставки Товару у повному обсязі),
Продавець зобов'язаний повернути
Покупцю кошти, сплачені як попередня
оплата вартості недопоставленого
Товару. Зазначені кошти сплачуються
Продавцем протягом 3-х банківських днів
після закінчення строку поставки
Товару, визначеного п. 4.1 цього договору
(п.3.6.).

Разом з тим, у п. 4.1. договору сторони
обумовили, що поставка Товару може
здійснюватися як одночасно у повному
обсязі, так і окремими партіями.
Продавець зобов'язується здійснити
поставку Товару у повному обсязі до 15
жовтня 2012 року.

Відповідно до п. 9.1. договір набуває
чинності з моменту його підписання
Сторонами і діє до 31 грудня 2012 року.

Закінчення строку цього договору не
звільняє сторін від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії договору, та виконання
зобов'язань по розрахункам, які
залишилися невиконаними.

Як вбачається з матеріалів справи на
виконання своїх договірних зобов'язань
позивач здійснив 100% попередню оплату
вартості Товару у розмірі 239 713,57 грн, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1260 від 27.04.2012 р. (а. с. 15)

Як зазначає позивач, відповідачем
виписано Податкову накладну №1/2 від
27.04.2012 р. на суму оплати в розмірі 239 713,57
грн з урахуванням ПДВ за договором
поставки від 11.04.2012 р. №11/04-05 (а. с. 25).

Порушуючи умови договору, відповідач
поставив позивачу частково Товар, на
загальну суму 102 521,30 грн з урахуванням
ПДВ, що відображається в накладній № 4
від 24.10.2012 р. (а. с. 26).

Всього позивачем було сплачено за
Товар 239 713,57 грн, з урахуванням ПДВ, а
отримано Товар на суму 102 521,30 грн, з
урахуванням ПДВ.

Отже, позивач виконав свої
зобов'язання належним чином та у
повному обсязі. Проте,
відповідач, порушуючи договірні
зобов'язання, Товар у повному обсязі не
поставив та не повернув позивачу суму
попередньої оплати в частині
недопоставленого Товару, які мав
повернути до 20.10.2012 р. включно.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем складає 137
192,27 грн (239 713,57 грн - 102 521,30 грн).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача з
претензію (вих. № 01/13 від 03.01.2013 р.) щодо
сплати боргу, але відповідач борг не
сплатив, а лише надав Гарантійний лист
за вих. №10/4/2 від 02.04.2013 р. у якому
зобов'язувався сплатити зазначений
борг у повному обсязі до 30.11.2013 р. (а. с.
30).

Доказів на підтвердження сплати цього
боргу суду не надано.

Крім того, сторонами складено акт
звірки взаємних розрахунків,
відповідно до якого, у ТОВ "АГРОС -
ПОЛТАВА" існує заборгованість перед
позивачем у розмірі 137 192,27 грн за період
з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. (а. с. 27).

Вказану суму основного боргу позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного
кодексу України визначено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, суд дійшов висновку, що
оцінка правомірності заявлених вимог
має здійснюватись з урахуванням
приписів законодавства, які
регламентують правовідносини з
договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного Кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язані встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 137 192,27 грн
обґрунтовані, підтверджені
документально, а тому підлягають
задоволенню.

У п. 6.4. договору поставки встановлено,
що у випадках, передбачених пунктами
3.4-3.6 цього договору, Продавець сплачує
Покупцю кошти з урахуванням індексу
інфляції, а також 24% річних за
користування такими коштами за період,
починаючи із дня здійснення
попередньої оплати за Товар та
закінчуючи днем повернення коштів,
сплачених Покупцем як попередня оплата
вартості Товару.

За розрахунком здійсненим позивачем та
перевіреним судом до стягнення з
відповідача підлягає 57 823,72 грн - 24%
річних за користування коштами за
період з 27.04.2012 р. по 28.01.2014 р.

Крім того, сторони у п. 6.1. договору
передбачили, що за недопоставку Товару
Продавець (відповідач) сплачує Покупцю
(позивачу) штраф у розмірі 10% від
вартості недопоставленого Товару.

Отже, розмір штрафу за договором, який
підлягає стягненню на користь
позивача, становить 13 719,23 грн.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку про задоволення позову
в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49
ГПК України підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОС - ПОЛТАВА",
с. Каленики, Решетилівський
район, Полтавська область, 38431, код
ЄДРПО 30601470, р/р 0461 в АТ "Прокредит
Банк", МФО 320984 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Клов", вул.
Кутузова, 18/7, кімната 505, м. Київ, 01133 (, р/р94 в Банк
Національні інвестиції, МФО 300498) 137192,27
грн основного боргу, 57823,72 грн відсотки
за користування коштами, 13719,23 грн
штрафу, 4071,87 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Сірош Д.М.

Повне рішення складено: 11.02.2014 р.