ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

30 січня 2014 р. Справа № 902/1561/13

Господарський суд Вінницької області в
складі головуючого судді Стефанів Т. В.,

при секретарі судового засідання
Незамай Д. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІС Україна",

пр-т Возз'єднання, буд. 2/1А, м.
Київ, 02105

до: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

про зобов'язання до припинення
використання торгової марки "АТLANTIK" та
здійснення демонтажу графічних
матеріалів та вивісок з використаним
логотипом даної торгової марки

за участю представників сторін:

від позивача : - Терехова А.О. - за
довіреністю;

від відповідача : - не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВІС Україна"
звернулось до господарського суду
Вінницької області з позовом про
зобов'язання фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до припинення використання
торгової марки "АТLANTIK" та здійснення
демонтажу графічних матеріалів та
вивісок з використаним логотипом даної
торгової марки.

Ухвалою від 20.11.2012 р. порушено
провадження у справі №902/1561/13 з
призначенням судового засідання на
03.12.2013 р.

Ухвалою суду від 03.12.2013 р. розгляд
справи відкладено на 24.12.2013 р. у зв'язку
з неявкою представника відповідача,
неподанням останнім витребуваних
судом доказів та необхідністю
витребування нових доказів.

Ухвалою суду від 24.12.2013 р. розгляд
справи відкладено на 16.01.2014 р. у зв'язку
з неявкою представника відповідача,
неподанням останнім витребуваних
судом доказів.

Судове засідання 16.01.2014 р. не відбулось
у зв'язку з перебуванням судді Стефанів
Т. В. на лікарняному.

Разом з тим 16.01.2014 р. від представника
позивача через канцелярію суду
надійшло клопотання про продовження
строку розгляду справи, яке мотивоване
складністю справи та необхідністю
подання нових доказів.

Ухвалою суду 20.01.2014 р. продовжено строк
вирішення спору на 15 днів, судове
засідання відкладено на 30.01.2014 р.

В судове засідання 30.01.2014 р. з'явився
представник позивача, який позовні
вимоги підтримав у повному об'ємі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, документів
витребуваних ухвалами суду від 20.11.2013
р., 03.12.2013 р., від 24.12.2013 р. та від 20.01.2014 р.
не надав. Про дату, час та місце
судового розгляду справи був
повідомлений завчасно та належним
чином рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги
приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо
строків вирішення спору та той факт, що
неявка в засідання суду сторін або їх
представників, належним чином та
відповідно до законодавства
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами, відповідно до приписів
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
враховуючи вимоги чинного
законодавства, в тому числі ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд встановив
наступне.

Торгова марка «АТLАNТІС»
зареєстрована у реєстрі свідоцтв
України прав на знаки для товарів і
послуг Державним департаментом
інтелектуальної власності 12 травня 2008
року, свідоцтво №91771. Усі торгові знаки
і фірмові найменування, які
використовуються Торговою маркою
«АТLАNТІС», включаючи текстовий символ
і логотип, являються зареєстрованими
торговими знаками Торгової марки
«АТLАNТІС» і являються власністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлантік» (Польша).

Між компанією «ДЖАСТ ЛІМІТЕД»,
заснованою відповідно до
законодавства Кіпру, головний офіс
якої знаходиться за адресою: Еіlа Нouse, 77
Limassol Avenue, Р.С. 2121, діючого через свого
належним призначеного Viveshan Ramsamy Pillay
(Ліцензіаром) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВІС
УКРАЇНА» (Ліцензіатом) було укладено
Субліцензійний договір на
використання торговельної марки № 10/108,
відповідно до якого Ліцензіаром було
передано Ліцензатові на термін з 01
червня 2008 року по 31 березня 2009 року
платну Ліцензію на використання
торговельної марки на території і
можливості надавати субліцензії на
торговельну марку на території
відповідно до положень і умов
укладеного договору. Додатковою
угодою №2 до Субліцензійного договору
на використання торговельної марки від
23.11.2012 р. Ліцензіаром було продовжено
використання торговельної марки
Ліцензатом на термін з 01 червня 2008 року
по 04 вересня 2017 року.

Товариству з обмеженою
відповідальністю «ВІС УКРАЇНА» стало
відомо, що Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 здійснюється безпідставне
використання Торгової марки «АТLАNТІС»,
а саме, на вході магазину нижньої
білизни, що знаходиться в Торговому
центрі «Квартал» за адресою: м. Вінниця,
вул. Папаніна, 1а, та магазину нижньої
білизни, що знаходиться в Торговому
центрі «Магігранд» за адресою: м.
Вінниця, проспект Юності, 43-а, розміщені
вивіски з використаним логотипом
Торгової марки «АТLАNТІС». Будь-якої
згоди власником Свідоцтва на знак для
товарів та послуг (Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Атлантік») або Ліцензіатом
(Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВІС УКРАЇНА») на
використання Торговельної марки
«АТLАNТІС» Фізичній особі- підприємцю
ОСОБА_1 не надавалось.

Відповідачеві - Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 -було
направлено Вимоги №10/09-1 від 10.09.2013 р. та
№10/09-2 від 10.09.13 р. про припинення
незаконного використання торгової
марки шляхом демонтажу вивісок з
використаним логотипом «Аtlantic» та
припинення використання графічних
матеріалів в магазинах нижньої білизни
( а.с.25-32 ).

Проте, Відповідачем вказані вимоги
були проігноровані, демонтажу вивісок
та зняття графічних матеріалів з
використаним логотипом «АТLАNТІС» не
відбулось.

Вищевказана вимога №10/09-1 від 10.09.2013 р.
також була направлена адміністрації
торгівельного центру "Квартал". Листом
№13 від 27.09.13 р. ТОВ "Торговий Квартал"
повідомило, що направило листа до
ОСОБА_1 з вимогою врегулювати з ТОВ "ВІС
Україна" питання використання логотипу
Торгової марки «АТLАNТІС», а у випадку
недосягнення згоди, припинити його
використання, в тому числі у графічних
матеріалах, у магазині нижньої білизни,
який знаходиться у Торговому центрі
"Квартал" (а. с. 60-61).

Таким чином станом на день розгляду
справи Відповідачем не припинено
використання Торгової марки «АТLАNТІС»
та не здійснено демонтаж графічних
матеріалів та вивісок з використаним
логотипом даної торгової марки, що
змусило останнього звернутись з
позовом до суду.

Беручи до уваги викладене вище, суд
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову з
огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ст. 494 Цивільного
кодексу України (далі- ЦК України)
набуття права інтелектуальної
власності на торговельну марку, яка має
міжнародну реєстрацію або визнана в
установленому законом порядку добре
відомою, не вимагає засвідчення
свідоцтвом. В той же час, позивач набув
права інтелектуальної власності на
торговельну марку шляхом видачі
останньому свідоцтва.

Статтею 495 ЦК України визначено,
що майновими правами інтелектуальної
власності на торговельну марку є: 1)
право на використання торговельної
марки; 2) виключне право дозволяти
використання торговельної марки; 3)
виключне право перешкоджати
неправомірному використанню
торговельної марки, в тому числі
забороняти таке використання; 4) інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.
Майнові права інтелектуальної
власності на торговельну марку
належать володільцю відповідного
свідоцтва, володільцю міжнародної
реєстрації, особі, торговельну марку
якої визнано в установленому законом
порядку добре відомою, якщо інше не
встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ТзОВ «ВІС УКРАЇНА» є
володільцем відповідного свідоцтва
(а.с.52-54), а тому володіє всім обсягом
прав, визначених ч.1 ст.495 ЦК України.

Відповідно до ч.1-2 ст.16 Закону
України "Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг" від 15 грудня 1993 р. №
3689-ХІІ з наступними змінами та
доповненням (далі- Закон) права, що
випливають із свідоцтва, діють від дати
подання заявки. Строк дії свідоцтва
продовжується за умови сплати
відповідного збору. Свідоцтво надає
його власнику право використовувати
знак та інші права, визначені цим
Законом.

За приписами п.4 ст.16 Закону
використанням знака визнається:
нанесення його на будь-який товар, для
якого знак зареєстровано, упаковку, в
якій міститься такий товар, вивіску,
пов'язану з ним, етикетку, нашивку,
бирку чи інший прикріплений до товару
предмет, зберігання такого товару із
зазначеним нанесенням знака з метою
пропонування для продажу, пропонування
його для продажу, продаж, імпорт
(ввезення) та експорт (вивезення);
застосування його під час пропонування
та надання будь-якої послуги, для якої
знак зареєстровано; застосування його
в діловій документації чи в рекламі та
в мережі Інтернет. Знак визнається
використаним, якщо його застосовано у
формі зареєстрованого знака, а також у
формі, що відрізняється від
зареєстрованого знака лише окремими
елементами, якщо це не змінює в цілому
відмітності знака.

Пунктом 5 цієї ж статті
встановлено, що свідоцтво надає його
власнику виключне право забороняти
іншим особам використовувати без його
згоди, якщо інше не передбачено цим
Законом: зареєстрований знак стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг;
зареєстрований знак стосовно товарів і
послуг, споріднених з наведеними у
свідоцтві, якщо внаслідок такого
використання можна ввести в оману щодо
особи, яка виробляє товари чи надає
послуги; позначення, схоже із
зареєстрованим знаком, стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг,
якщо внаслідок такого використання ці
позначення і знак можна сплутати;
позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно товарів і послуг,
споріднених з наведеними у свідоцтві,
якщо внаслідок такого використання
можна ввести в оману щодо особи, яка
виробляє товари чи надає послуги, або
ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 426 ЦК
України особа, яка має виключне право
дозволяти використання об'єкта права
інтелектуальної власності, може
використовувати цей об'єкт на власний
розсуд, з додержанням при цьому прав
інших осіб. Використання об'єкта права
інтелектуальної власності іншою
особою здійснюється з дозволу особи,
яка має виключне право дозволяти
використання об'єкта права
інтелектуальної власності, крім
випадків правомірного використання
без такого дозволу, передбачених цим
Кодексом та іншим законом.

Тобто, особливістю використання
об'єкта права інтелектуальної
власності є те, що це право може
використовуватись іншими особами лише
з дозволу суб'єкта права
інтелектуальної власності і на
підставі договору, укладеного у
письмовій формі.

В матеріалах справи відсутні
будь-які матеріали щодо надання
дозволу відповідачу використовувати
логотип торгової марки «АТLАNТІС».

В Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року № 12 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних
із захистом прав інтелектуальної
власності» (п. 59) зазначено, що
відповідно до пункту 4 статті 5 Закону
України "Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг" обсяг правової
охорони, що надається, визначається
зображенням знака та переліком товарів
і послуг, внесених до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг, і засвідчується
свідоцтвом з наведеними у ньому копією
внесеного до названого реєстру
зображення знака та переліком товарів
і послуг. Господарським судам потрібно
мати на увазі, що власник прав на знак
для товарів і послуг має право
забороняти іншим особам
використовувати тотожне чи схоже до
ступеня змішування з цим знаком
позначення лише стосовно тих товарів і
послуг, щодо яких цей знак
зареєстровано, чи споріднених з ними
товарів і послуг. Отже, у справі зі
спору про припинення порушення прав
інтелектуальної власності на знаки для
товарів і послуг господарському суду
слід з'ясовувати перелік товарів і
послуг, для яких спірні знаки
зареєстровано, та встановлювати
фактичні обставини використання
спірних позначень відповідачами у
справах у частині їх фактичного
зображення та переліку товарів і
послуг, для яких вони використовуються.

Як уже зазначалось вище Торгова
марка «АТLАNТІС» зареєстрована у
реєстрі свідоцтв України прав на знаки
для товарів і послуг Державним
департаментом інтелектуальної
власності 12 травня 2008 року, свідоцтво
№91771. Усі торгові знаки і фірмові
найменування, які використовуються
Торговою маркою «АТLАNТІС», включаючи
текстовий символ і логотип, являються
зареєстрованими торговими знаками
торгової марки «АТLАNТІС» і являються
власністю Товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлантік» (Польща).
(а.с. 52-54). За субліцензійним договором
на використання торговельної марки від
26.05.2008 року №10/2008, укладеним між
компанією «ДЖАСТ ЛІМІТЕД»
(Ліцензіаром) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВІС
УКРАЇНА» (Ліцензіатом) ліцензіар
передає ліцензіатові платну ліцензію
на використання торгової марки в
повному обсязі і відповідно до
Свідоцтва для продажу товарів, а
ліцензіат одержує ліцензію на
використання торгової марки для
продажу зазначених товарів та
Території (територія України) із правом
передачі субліцензії третім особам,
після одержання попередньої письмової
згоди ліцензіара та власника свідоцтва
Торговельної марки - Atlantic sp. z o.o (Польща)
(п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору
Ліцензіат має право використовувати
Торговельну марку на товарах і
упаковці, в якій міститься товар, на
супроводжувальній документації і у
рекламі.

Для уникнення сумнівів, Ліцензіар
та Ліцензіат цим погоджуються, що
Договір включає право Ліцензіата на
використання Торгівельних марок
відповідно до місцевого виробництва та
в місцевостях, де продаються товари, а
особливо - на вітринах (Додаткова угода
№1 до Договору субліцензії на
торгівельну марку №10/2008) (а.с. 19).

В судовому засіданні представник
позивача наголосила, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «ВІС
УКРАЇНА» не укладало субліцензійних
договорів із відповідачем на
використання торгової марки «АТLАNТІС»,
а тому використання останнім логотипу
Торгової марки «АТLАNТІС» на вході
магазинів нижньої білизни, що
знаходяться в Торговому центрі
«Квартал» (м. Вінниця, вул. Папаніна, 1а)
та Торговому центрі «Магігранд» (м.
Вінниця, проспект Юності, 43-а) є
порушення останнім права
інтелектуальної власності, яке
відповідно до приписів цивільного
законодавства повинно бути припинено.

За змістом ст. 16 ЦК України способами
захисту прав інтелектуальної
власності є, зокрема, припинення дії,
яка порушує право та відновлення
становища, яке існувало до порушення.

Статтею 431 Цивільного кодексу України
установлено, що порушення права
інтелектуальної власності, в тому
числі невизнання цього права чи
посягання на нього, тягне за собою
відповідальність, встановлену цим
Кодексом, іншим законом чи договором.

У відповідності до ст. 432 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого права
інтелектуальної власності відповідно
до статті 16 цього Кодексу.

Суд у випадках та в порядку,
встановлених законом, може постановити
рішення, зокрема, про:

1) застосування негайних заходів щодо
запобігання порушенню права
інтелектуальної власності та
збереження відповідних доказів;

2) зупинення пропуску через митний
кордон України товарів, імпорт чи
експорт яких здійснюється з порушенням
права інтелектуальної власності;

3) вилучення з цивільного обороту
товарів, виготовлених або введених у
цивільний оборот з порушенням права
інтелектуальної власності, та знищення
таких товарів;

4) вилучення з цивільного обороту
матеріалів та знарядь, які
використовувалися переважно для
виготовлення товарів з порушенням
права інтелектуальної власності, або
вилучення та знищення таких матеріалів
та знарядь;

5) застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення;

6) опублікування в засобах масової
інформації відомостей про порушення
права інтелектуальної власності та
зміст судового рішення щодо такого
порушення.

Як вбачається з матеріалів справи,
підтримується позивачем, Відповідач
без дозволу Позивача, як власника
платної Ліцензії на використання
Торговельної марки «АТLАNТІС» на
Території і можливості надавати
субліцензії на торговельну марку на
Території за Субліцензійним договором
на використання торговельної марки №
10/108 від 26.05.2008 р. та Додатковою угодою №2
від 23.11.2012 р., використовує логотип
Торгової марки «АТLАNТІС» на вході
магазинів нижньої білизни, що
знаходяться в Торговому центрі
«Квартал» (м. Вінниця, вул. Папаніна, 1а)
та Торговому центрі «Магігранд» ( м.
Вінниця, проспект Юності, 43-а), права
інтелектуальної власності на яку
належать Позивачу, що є порушенням
вимог цивільного законодавства щодо
права інтелектуальної власності та
підлягає захисту .

Беручи до уваги встановлені обставини
та наведені вище приписи законодавчих
норм, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про зобов'язання фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до припинення
використання торгової марки "АТLANTIK" та
здійснення демонтажу графічних
матеріалів та вивісок з використаним
логотипом даної торгової марки
підлягають задоволенню в повному
обсязі як обґрунтовані та правомірні.

В силу ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. ст. 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Зважаючи на наведене, позов підлягає
задоволенню з розподілом судових
витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4-3, 4-5, 32, 33, 34 ,43, 49, 75, 82-85,
115 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) припинити використання
торгової марки «АТLАNТІС»,
зареєстрованої у реєстрі свідоцтв
України прав на знаки для товарів і
послуг Державним департаментом
інтелектуальної власності 12 травня 2008
року, свідоцтво № 91771.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) здійснити демонтаж
графічних матеріалів та вивісок з
використаним логотипом Торгової марки
«АТLАNТІС» на вході магазину нижньої
білизни, що знаходиться в Торговому
центрі «Квартал» за адресою: м. Вінниця,
вул. Папаніна, 1а, та магазину нижньої
білизни, що знаходиться в Торговому
центрі «Магігранд» за адресою: м.
Вінниця, проспект Юності, 43-а.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВІС
Україна"( , пр-т
Возз'єднання, буд. 2/1А, м. Київ, 02105) 1 147,00
грн. витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 04 лютого 2014 р.

Суддя Стефанів
Т.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу пр-т Возз'єднання, буд. 2/1А,
м. Київ, 02105;

3 - відповідачу АДРЕСА_1.