ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 р.
Справа № 923/1829/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ємленінової З.І. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом регіонального відділення
Фонду Державного майна України по
Херсонській області м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м.
Херсон

про стягнення 3784грн. 76коп. та
зобов'язання повернути майно

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа
Гладкова Н.В.

від відповідача - не прибули

Регіональне відділення Фонду
Державного майна України по
Херсонській області (позивач)
звернулося з позовом про стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(відповідач) 1364грн. 91 коп.
заборгованості з орендної плати, 25грн.
98 коп. пені, 400грн. 00 коп. штрафу за
несвоєчасне перерахування грошових
коштів, 1014грн. 30 коп. штрафу за
невиконання обов'язків по страхуванню
майна, 979грн. 57 коп. неустойки за
порушення строків повернення майна.

Крім того, позивач просить
зобов'язати фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 повернути орендоване майно -
вбудоване нежитлове приміщення
загальною площею 31,5 кв.м. на першому
поверсі гуртожитку АДРЕСА_1 за актом
приймання-передачі.

Заявою від 29.01.2014року №10-09-00382
позивач зменшив позовні вимоги в
цілому, в той же час збільшив позовні
вимоги в частині стягнення неустойки,
яку нарахував за період з 02.12.2013року по
31.01.2014року в сумі 1991грн.79коп.

Позивач просить стягнути з
відповідача всього 2896 грн.98 коп., в тому
числі: 1014грн.30коп. штрафу за
невиконання обов'язків по страхуванню
майна та 1882грн.68коп. неустойки за
порушення строків повернення майна,
посилаючись на перерахування
відповідачем після порушення
провадження у справі 1364грн. 91 коп.
заборгованості з орендної плати, 25грн.
98 коп. пені, 400грн. 00 коп. штрафу за
несвоєчасне перерахування грошових
коштів та частково неустойки в сумі
109грн.11коп.

Заява позивача відповідає вимогам
статті 22 ГПК України, вона приймається
судом, тому має місце нова ціна позову -
2896грн. 98 коп., в межах якої
розглядається спір по суті.

Відповідач своїм правом на судовий
захист не скористався, в засідання
суду вдруге не з'явився, відзив на
позов і витребувані судом документи не
надав, незважаючи на те, що був
повідомлений про час розгляду справи
за адресою АДРЕСА_2, яка відповідно до
ст. 93 ЦК України є його
місцезнаходженням та зазначена в
витягу із Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 26.12.2013року
(арк. справи 27-28).

Ухвала про відкладення розгляду
справи від 21.01.2014року направлена
відповідачу у встановленому порядку,
що підтверджується реєстром поштової
кореспонденції канцелярії суду та
списком згрупованих поштових
відправлень рекомендованих листів за
22.01.2014року. Доказів які б свідчили про
її неотримання до господарського
суду не надходило, отже відповідача
було належним чином повідомлено про
час і місце розгляду справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань
на день розгляду справи від
відповідача щодо відкладення
розгляду справи до суду не надійшло.
Подальше ж відкладення розгляду справи
призведе до затягування судового
процесу і є порушенням приписів
статті 22 ГПК України, зокрема, стосовно
обов'язку сторін добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони.

За таких підстав, відповідно до статті
75 ГПК України суд вважає можливим
розглянути справу без участі
представника відповідача, за наявними
в ній доказами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані до справи докази,
заслухавши представника позивача, суд
-

в с т а н о в и в:

27 червня 2013року між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Херсонській області
(позивач) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач)
укладено договір оренди № 1098-13-065.

Згідно з цим договором в користування
відповідача на умовах оренди позивач
передав вбудоване нежитлове
приміщення загальною площею 31,5 кв.м. на
першому поверсі гуртожитку АДРЕСА_1.

Наданим до матеріалів справи актом
приймання-передачі від 27.06.2013року
підтверджується факт передачі
вищезазначеного приміщення в
користування відповідача на умовах
оренди.

Строк дії договору сторонами
узгоджено пунктом 10.1 договору оренди
до 27.05.2016року.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.5, 5.3
договору оренди від 27.06.2013року
відповідач зобов'язаний був своєчасно
сплачувати орендну плату за час оренди
в узгодженому сторонами розмірі за
базовий місяць оренди в сумі
506грн.64коп. та перераховувати її з
урахуванням індексу інфляції
позивачу та балансоутримувачу у
співвідношенні 70% до 30 % не пізніше 15
числа наступного за звітним місяця.

Частиною 1 статті 193
Господарського Кодексу України
встановлено обов'язок суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання
зобов'язання закріплені і в статті 526 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України,
ч.1 ст. 286 ГК України орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності в розмірі встановленому
договором оренди.

Відповідно до статті 629 ЦК України
укладений між сторонами договір
оренди від 27.06.2013року є обов'язковим
для виконання обома сторонами і
сторони під час його дії мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань за договором.

Матеріалами справи та наданим
позивачем розрахунком
підтверджується, що своїх обов'язків
по своєчасному перерахуванню орендної
плати у встановленому договором оренди
розмірі та порядку відповідач не
виконував. За період оренди з
27.06.2013року по 26.11.2013року відповідачу
належить сплатити позивачу орендної
плати в загальній сумі 1766грн.91коп.
Фактично ним було сплачено позивачу
станом на день звернення з позовом лише
402грн.00коп.

Борг з орендної плати в сумі 1364 грн. 91
коп. відповідач сплатив з порушенням
строку встановленого пунктами 3.5, 5.3
договору лише після звернення
позивача до суду - 21.01.2014року.

Згідно з вимогами ст. 4-3, ст. 33 ГПК
України судочинство в господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони, які беруть
участь у справі, обгрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. При цьому, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Ці докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
стягнення штрафу та неустойки суд
виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст.230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 ГК України
встановлено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не
визначено санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлений договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної
частини зобов'язання, або у певній
визначеній грошовій сумі, або у
відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

При укладенні договору оренди від
27.06.2013року сторони пунктом 3.6
передбачили відповідальність за
несвоєчасне перерахування орендних
платежів у вигляді пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що у
разі, якщо на дату сплати орендної
плати заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці,
відповідач також сплачує штраф у
розмірі 10% від суми заборгованості, але
не менше 400грн.00коп.

Пеня та штраф відповідачем також були
пе6рераховані позивачу після звернення
з позовом, тому3 позивач зменшив
позовні вимоги в частині стягнення
25грн.98коп. пені иа 400грн.00коп. штрафу.

Крім того, відповідно до пункту 5.8
договору оренди відповідач
зобов'язаний протягом місяця після
укладення договору застрахувати
орендоване майно не менше ніж на його
вартість за висновком про його
вартість на користь орендаря і надати
орендодавцю і балансоутримувачу копії
страхового полісу.

В той же час, пунктом 9.4 договору оренди
передбачена відповідальність
відповідача у разі порушення виконання
обов'язків за пунктом 5.8 у виді сплати
штрафу у розмірі 1% вартості об'єкту
оренди.

Отже, виходячи із вимог вищенаведених
норм права та змісту договору оренди
позовні вимоги про стягнення
1014грн.30коп., які нараховані за
невиконання обов'язків по страхуванню
майна відповідно до пункту 9.4 договору
підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 782 ЦК України
закріплена підстава односторонньої
відмови орендодавця від договору
оренди у разі невнесення орендарем
орендної плати за користування річчю
протягом трьох місяців підряд.

Пунктом 8.4 договору оренди також
закріплено аналогічне право
односторонньої відмови від договору
оренди.

Відповідно до частини 2 ст.782 ЦК України
у разі відмови орендодавця від
договору оренди договір є розірваним з
моменту одержання орендарем
повідомлення орендодавця про відмову
від договору.

Оскільки відповідач не сплачував
орендної плати з липня 2013року,
позивач, скориставшись своїм правом
передбаченим законом та договором,
21.11.2013року надіслав відповідачу
повідомлення №18-03-04037 про відмову від
договору оренди №198-13-065 від 27.06.2013року.
Зазначене повідомлення отримано
відповідачем 26.11.2013року, що
підтверджується підписом відповідача
на повідомленні.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 782 ЦК
України з 27.11.2013року договір оренди є
розірваним.

У разі припинення договору оренди,
відповідач відповідно до вимог ч.1 ст.
785 ЦК України та пункту 5.10 договору
оренди зобов'язаний негайно повернути
позивачу орендоване майно в
належному стані, не гіршому ніж на
момент передачі його в оренду.

Якщо відповідач не виконує обов'язку
щодо повернення майна, позивач, як
орендодавець, відповідно до ч.2 ст. 785 ЦК
України має право вимагати від
відповідача сплати неустойки у
розмірі подвійної орендної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Аналогічні санкції щодо стягнення
неустойки передбачили сторони і
пунктом 10.12 договору оренди.

З урахуванням відмови позивача від
договору, відповідач відповідно до
обов'язків визначених пунктами 10.10, 10.11
договору оренди зобов'язаний був
повернути позивачу об'єкт оренди
протягом 3 робочих днів. Майно
вважається поверненим з моменту
підписання сторонами та
балансоутримувачем акту
приймання-передачі. При цьому,
обов'язок складання такого акту
покладається на відповідача.

Будь-яких належних доказів на
підтвердження повернення орендованого
майна за актом приймання-передачі
відповідач суду не надав, тому вимоги
позивача про повернення майна та
стягнення неустойки за час
прострочення повернення майна ( з 02.12.
2013 року по 31.01..2014року) в сумі 1882грн.68
коп. (з урахуванням сплати
відповідачем 109грн.11коп.) обґрунтовані
вимогами закону і договору, а тому вони
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору відповідно до ст. 49 ГПК України
відносяться на відповідача з вини
якого виник спір в суді.

В той же час з позивача в доход
державного бюджету стягується
271грн.73коп. недоплаченого судового
збору.

В засіданні оголошувалася вступна та
резолютивна частина рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2
р/рахунок НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк» м.
Херсон, МФО 651005, ідентифікаційний код
НОМЕР_1 на користь регіонального
відділення Фонду Державного майна
України по Херсонській області м.
Херсон, пр. Ушакова, 47:

- на р/рахунок 0002 в ГУДКСУ у
Херсонській області, МФО 852010,
ідентифікаційний код 21295778 - 1014грн.30 коп.
- штрафу, 1882грн.68коп. неустойки;

- на р/рахунок 1233 в ГУДКСУ у
Херсонській області, МФО 852010,
ідентифікаційний код 21295778 - 2867грн.50коп.
судового збору.

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2, р/рахунок НОМЕР_2 в АТ
«УкрСиббанк» м. Херсон, МФО 651005,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 повернути
орендоване майно - вбудоване нежитлове
приміщення загальною площею 31,5 кв.м. на
першому поверсі гуртожитку АДРЕСА_1
регіональному відділенню Фонду
державного майна України по
Херсонській області м. Херсон, пр.
Ушакова, 47, р/рахунок 1233 в ГУДКСУ у
Херсонській області, МФО 852010,
ідентифікаційний код 21295778 за актом
приймання-передачі.

4.Стягнути з регіонального відділення
Фонду Державного майна України по
Херсонській області м. Херсон, пр.
Ушакова, 47, ідентифікаційний код 21295778 в
доход спеціального фонду державного
бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у
Херсонській області МФО 852010 одержувач УДКСУ у місті Херсоні,
призначення платежу: судовий збір код
03500045 - 271грн.73коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складено 05 лютого 2013р.

Суддя
З.І. Ємленінова