ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 р.
Справа № 923/1854/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Александрової Л.І. при
секретарі Гололобові М.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом міського комунального
підприємства "Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона", м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон

про зобов'язання укласти господарський
договір

за участю представників сторін:

від позивача - Собчук О.В. представник,
дов. № 0104-08/2607 від 10.12.2013р.; Бенедещук І.
Ю. представник, дов. 01-04-08/2409 від 14.11.2013р.;

від відповідача - не прибув.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення після
закінчення розгляду справи.

Міське комунальне підприємство
"Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона" звернулося
до господарського суду Херсонської
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
укладеним договору про подачу холодної
води та послуги по прийманню та
очищенню стічних вод від 02.09.2013 року між
МКП "ВУВКГ м. Херсона" та ФОП ОСОБА_1 у
запропонованій позивачем редакції
згідно направленого проекту договору.

Підставою позовних вимог позивач
зазначає пункт 2.2.3.(б) ліміт
встановлений абоненту: розрахунковими
нормами водоспоживання
(водовідведення), Додаток № 2, який є
невід'ємною частиною договору, п.п. 4.10,
4.11, 4.12, 4.13 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 р. № 190 і
зареєстрованих в Міністерстві Юстиції
України 07.10.2008 р. № 936/15627 № 190 зі змінами,
внесеними згідно Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
27.03.2012 № 131 і зареєстрованими в
Міністерстві Юстиції України 12.04.2012 р.
№ 557/20870 абонент сплачує середньорічний
об'єм стічних вод, що утворюється
внаслідок випадання атмосферних
опадів, згідно додатку №2, який є
невід'ємною частиною договору, а також
п. 8.2 розрахунок норм водоспоживання
абонента.

Також позивачем разом з позовною
заявою надана заява про поновлення
процесуального строку.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав відзив на позовну заяву,
в якому проти позову заперечує,
посилаючись на те, що позивачем не
надано доказів які б відповідали
принципам належності та допустимості в
розумінні ст. 32, 34, 36 ГПК України та
підтверджували б викладені в позові
факти неорганізованого потрапляння
стічних вод у періоди дощів та
сніготанення з мереж водовідведення
відповідача або через зливоприймачі і
колодязі, розташовані на його
території, у мережі позивача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

в с т а н о в и в:

Як вбачається з матеріалів справи, МКП
"ВУВКГ м. Херсона" листом №01/04-15/1898 від
09.09.2013 р. (а.с. 18) направило на адресу
відповідача два примірники договору
№3507 від 02.09.2013 р. на подачу холодної
води та послуг з приймання і очищенню
стічних вод на розгляд та підписання.
Лист був отриманий відповідачем 17.09.2013
р., про що свідчить відповідна відмітка
на ньому.

Відповідач підписав договір №3507 від
02.09.2013 р. на подачу холодної води і
послуг з приймання і очищенню стічних
вод із протоколом розбіжностей до
нього, в якому висловив свою незгоду з
умовами викладеними в пунктах 2.2.3.
виключити тільки п. (б), 4.5., 8.2. договору
виклавши їх у своїй редакції.
Підписаний договір разом з протоколом
розбіжностей та листом від 28.11.2013 року
був отриманий представником позивача.

Відповідно до положень статті 181 ГК
України господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом
не встановлено спеціальні вимоги до
форми та порядку укладення даного виду
договорів.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих
умов договору сторона, яка одержала
проект договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо
всіх або окремих умов, зазначених у
протоколі розбіжностей, така згода
повинна бути підтверджена у письмовій
формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол
розбіжностей щодо умов договору,
заснованого на державному
замовленні або такого, укладення
якого є обов'язковим для сторін на
підставі закону, або сторона -
виконавець за договором, що в
установленому порядку визнаний
монополістом на певному ринку товарів
(робіт, послуг), яка одержала протокол
розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції
другої сторони вважаються прийнятими.

Позивач отримав лист відповідача з
договором та протоколом розбіжностей
до нього 06.12.2013 р. про що свідчить
відповідна відмітка на ньому (а. с. 19 - 20).

Відповідно до вимог частин 3, 7 статті 179
Господарського кодексу України,
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Як зазначено вище, відповідно до вимог
ст. 181 ГК України, якою встановлений
порядок укладання господарських
договорів, позивач може звернутися до
суду з відповідною вимогою лише
протягом 20 днів з моменту отримання
договору з протоколом розбіжностей,
тобто до 26.12.2013 року включно.

Оскільки позивач звернувся з
відповідним позовом лише 31.12.2013 р. ним
пропущено встановлений строк, а тому
пропозиції відповідача викладені в
протоколі розбіжностей до договору №1
від 28.11.2013 р. на подачу холодної води і
послуг з приймання і очищенню стічних
вод вважаються прийнятими позивачем, а
договір - укладений з протоколом
розбіжностей та протоколом
врегулювання розбіжностей.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про визнання укладеним договору про
подачу холодної води та послуги по
прийманню та очищенню стічних вод від
№ 3507 від 02.09.2013 року між МКП "ВУВКГ м.
Херсона" та ФОП ОСОБА_1 у запропонованій
позивачем редакції згідно
направленого проекту договору не
підлягають задоволенню.

Встановлений ст. 181 ГК України двадцяти
денний строк, в який позивач може
звернутися з відповідною вимогою з
моменту отримання договору з
протоколом розбіжностей не є
процесуальним строком у розумінні ст. 53
ГПК України, а тому не підлягає
поновленню.

Не передбачено поновлення цього строку
і нормами ГК України, які регулюють
порядок укладення господарських
договорів.

Відтак, клопотання позивача про
поновлення строку звернення до суду з
даною вимогою задоволенню не підлягає.

Відповідно із ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено

31.01.2014р.

Суддя
Л.І. Александрова