ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

03.02.2014Справа № 901/3966/13за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Крименерго»

до відповідачів:

1. Сімферопольської виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі (№102)

2. Державного підприємства
«Підприємство Сімферопольської
виправної колонії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополі (№102)»

про стягнення 628533,34 грн

Суддя Калініченко А.А.

представники:

від позивача- Шереметьєва Л.О.,
довіреність № 432-Д від 25.12.2013, головний
юрисконсульт відділу;

від відповідачів:

1. Левченко Л.В., довіреність № 19/35
від 22.05.2013, юрисконсульт;

2. Горбачьова К.С., довіреність №
24/Гр-1 від 03.02.2014, юрисконсульт;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Крименерго»
звернулось до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом
до Сімферопольської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102) про
стягнення заборгованості за активну
електричну енергію у розмірі 531972,24 грн
та 3% річних за активну електричну
енергію - 12121,25 грн., пеню за активну
електричну енергію - 28538,94 грн,
заборгованість за перетоки реактивної
електричної енергії у розмірі 52942,92 грн,
3% річних за реактивну електричну
енергію - 521,38 грн, пеню за перетоки
реактивної електричної енергії - 2436,61
грн, а також витрати пов'язані зі
сплатою судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Сімферопольською виправною колонією
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102) не належним
чином виконуються умови укладеного між
сторонами договору про поставку
електричної енергії №47 від 25.02.2008 в
частині повного та своєчасного
здійснення розрахунків, у зв'язку з чим
у відповідача утворилась
заборгованість.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 29
листопада 2013 року порушено провадження
у справі.

15 січня 2014 року представником
Сімферопольської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102) надано
пояснення, відповідно до якого
зазначає, що при Виправній колонії у 2000
році було створене Державне
підприємство «Підприємство
Сімферопольської виправної колонії
Управління Пенітенціарної служби
України в АР Крим та м. Севастополі
(№102), яке є окремою юридичною особою,
має свій власний ідентифікаційний код,
діє на підставі статуту та здійснює
свою діяльність за власні кошти, яке
споживає електричну енергію у своїх
цілях.

Згідно довідки Державного
підприємства «Підприємство
Сімферопольської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102)» за період з
квітня 2012 року по вересень 2013 рік
заборгованість перед Публічним
акціонерним товариством «ДТЕК
Крименерго» складає 131490,88 грн.

Крім того, Сімферопольська виправна
колонія Управління державної
пенітенціарної служби України в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі (№102) зазначає, що
відповідно до пояснень Державного
підприємства «Підприємство
Сімферопольської виправної колонії
Управління Пенітенціарної служби
України в АР Крим та м. Севастополі (102),
вони погоджуються з боргом, та просять
цей борг признати за ними, та надають
довідку у якій заборгованість за
електроенергію перед Публічним
акціонерним товариством «ДТЕК
Крименерго» станом на 01.09.2013 становить
924983,58 грн.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 15.01.2014
залучено до участі у справі іншим
відповідачем Державне підприємство
«Підприємство Сімферопольської
виправної колонії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополі (№102)».

Враховуючи те, що матеріали справи у
достатній мірі характеризують
правовідносини сторін, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи, вважає за можливе розглянути
справу в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України за матеріалами, наявними у
справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Крименерго»
(постачальник) та Сімферопольською
виправною колонією №102 в АР Крим
(споживач) укладений договір про
поставку електричної енергії №47.

Додатковою угодою від 25.10.2012 до
договору про поставку електричної
енергії №47 від 25 лютого 2008 року
Сімферопольську виправну колонію №102 в
АР Крим замінено на правонаступника
Сімферопольську виправну колонію
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102).

Відповідно до пункту 1 договору,
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, вказаною в
додатку (додатках) № 6 «Акт
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін» до договору,
а споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору.

Точка (точки) продажу електричної
енергії визначена (-и) у додатку
(додатках) №6 «Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін» до цього договору.

Згідно з пунктом 2 договору на
постачання електричної енергії під час
виконання вимог дійсного договору, а
також при вирішені всіх питань,
обумовлених дійсним договором, сторони
зобов'язалися керуватися діючим
законодавством України, в часності,
Законом України «Про
електроенергетику» та Правилами
користування електричної енергії
(далі-ПКЕЕ), затвердженими у
встановленому порядку.

Відповідно до пункту 2.3.2. договору
споживач зобов'язався дотримуватися
режиму споживання електричної енергії
згідно з умовами розділу 5 цього
договору та режиму роботи
електроустановки (електроустановок),
зазначених у додатку №9 «Дані про
дозволеної потужності і кількості
годин використання струмоприймачів
споживача».

Пунктами 2.3.3., 2.3.4. укладеного між
сторонами договору споживач
зобов'язується сплачувати
постачальнику вартість електричної
енергії та інші нарахування, згідно з
умовами додатку №4 «Порядок
розрахунків»; здійснювати оплату
перетоків реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника та електроустановками
споживача згідно з додатком № 5
«Порядок розрахунків за перетоки
реактивної електроенергії».

Додатком №4 до договору встановлено, що
розрахункова дата (день, коли споживач
надає «Акт про обсяги переданої
споживачу (спожитої споживачем)
електричної енергії (Додаток № 2 до
Договору), а постачальник виставляє
остаточний рахунок) встановлюється 31
числа кожного місяця. Відповідно,
розрахунковим вважається період з 31
числа місяця до такого ж наступного
місяця.

Розрахунки за електричну енергію
проводяться споживачем виключно
грошовими коштами на поточний рахунок
зі спеціальним режимом використання
постачальника електричної енергії.

Відповідно до додатка № 5 від 14.02.2008,
який є невід'ємною частиною договору
№47 від 25.02.2008, встановлено порядок
розрахунку за перетоки реактивної
електроенергії.

Згідно з пунктом 18 додатку №5 до
договору за підсумками розрахункового
періоду 31 числа постачальник виписує
споживачу документи на оплату за
перетікання реактивної
електроенергії.

Засоби оплати за перетоки реактивної
електроенергії перераховуються
споживачем на поточний рахунок
постачальника протягом 5 днів з дня
отримання розрахункових документів.

Як зазначає позивач, за період з 29
квітня 2012 року по 30 серпня 2013 року на
підставі наданих відповідачем «Актів
про обсяги спожитої електричної
енергії» були виставлені рахунки за
спожиту активну електричну енергію,
які відповідачем сплачувалися не в
повному обсязі.

В зв'язку з чим за період з 03 квітня 2012
року по 04 вересня 2013 року утворилась
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію на загальну суму
531972,24 грн.

Заборгованість за перетоки реактивної
електричної енергії з 07.02.2013 по 03.09.2013
склала 523942,92 грн.

Однак, Сімферопольська виправна
колонія Управління державної
пенітенціарної служби України в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі (№102) не погоджується з
позовними вимогами та звертає увагу на
те, що при Виправній колонії у 2000 році
було створене Державне підприємство
«Підприємство Сімферопольської
виправної колонії Управління
Пенітенціарної служби України в АР
Крим та м. Севастополі (№102), яке є
окремою юридичною особою, має свій
власний ідентифікаційний код, діє на
підставі статуту та здійснює свою
діяльність за власні кошти, яке
споживає електричну енергію у своїх
цілях.

Згідно довідки Державного
підприємства «Підприємство
Сімферопольської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102)» за період з
квітня 2012 року по вересень 2013 рік
заборгованість перед Публічним
акціонерним товариством «ДТЕК
Крименерго» складає 131490,88 грн.

Крім того, Сімферопольська виправна
колонія Управління державної
пенітенціарної служби України в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі (№102) зазначає, що
відповідно до пояснень Державного
підприємства «Підприємство
Сімферопольської виправної колонії
Управління Пенітенціарної служби
України в АР Крим та м. Севастополі (102),
вони погоджуються з боргом, та просять
цей борг признати за ними, та надають
довідку у якій заборгованість за
електроенергію перед Публічним
акціонерним товариством «ДТЕК
Крименерго» станом на 01.09.2013 становить
924983,58 грн.

Проте, суд не погоджується з доводами
Сімферопольської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102), оскільки як
вбачається з матеріалів справи,
договір про поставку електричної
енергії №47 від 25 лютого 2008 року
укладений саме з Сімферопольською
виправною колонією Управління
державної пенітенціарної служби
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополі (№102).

Отже, заборгованість за договором про
поставку електричної енергії №47 від 25
лютого 2008 року повинна бути стягнута
саме з Сімферопольської виправної
колонії Управління державної
пенітенціарної служби України в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі (№102).

Відповідно до статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення стосовно господарських
зобов'язань міститься в частиною 1
статті 193 Господарського кодексу
України, якою визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Сімферопольська виправна колонія
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102) не
представила суду доказів оплати
заборгованості перед позивачем за
спожиту активну електричну енергію за
період з 03 квітня 2012 року по 04 вересня
2013 року у розмірі 531972,24 грн та за
компенсацію перетоків реактивної
електроенергії за період з 04.02.2013 по
03.09.2013 в сумі 52942,92 грн, у той час як
відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, способом, передбаченим
чинним законодавством України для
доведення такого роду фактів.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується факт порушення
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору поставки
електричної енергії №47 від 25.02.2008 в
частині здійснення повних та
своєчасних оплат, а тому вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Крименерго» про примусове стягнення
вищевказаних сум підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем також заявлені
вимоги про стягнення пені у розмірі
28538,94 грн; 3% річних у розмірі 12121,25 грн за
прострочення оплати вартості активної
електроенергії та пені у розмірі 2436,61
грн; 3% річних - 521,38 грн за прострочення
компенсації перетоків реактивної
електроенергії.

Відповідно до пункту 4.2.1. договору за
внесення платежів, передбачених п.
2.3.3.-2.3.4. даного договору, з порушенням
строків, визначених додатком №4
«Порядок розрахунків», споживач
зобов'язаний сплатити постачальнику
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочення
платежу, враховуючи день фактичної
оплати.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені та 3% річних суд
погоджується з його правомірністю, та
вважає, що стягненню з
Сімферопольської виправної колонії
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102) на користь
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Крименерго» підлягають пеня в
розмірі 28538,94 грн; 3% річних у розмірі
12121,25 грн за прострочення оплати
вартості активної електроенергії та
пені у розмірі 2436,61 грн; 3% річних - 521,38
грн за прострочення компенсації
перетоків реактивної електроенергії.

Згідно з статтями 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України оплата
судового збору підлягає покладанню на
Сімферопольську виправну колонію
Управління державної пенітенціарної
служби України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі (№102).

В судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
згідно статті 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07 лютого 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 82-84, 85 Господарського
процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Сімферопольської
виправної колонії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополі (№102) на користь
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Крименерго» заборгованість за
активну електричну енергію у розмірі
531972,24 грн.

3.Стягнути з Сімферопольської
виправної колонії Управління
державної пенітенціарної служби
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополі (№102) на користь
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Крименерго» пеню за активну
електричну енергію в розмірі 28538,94 грн;
3% річних за активну електричну енергію
у розмірі 12121,25 грн; заборгованість за
перетоки реактивної електроенергії в
розмірі 52942,92 грн; пеню за реактивну
електричну енергію у розмірі 2436,61 грн; 3%
річних за реактивну електричну енергію
у розмірі 521,38 грн та 12458,78 грн судового
збору.

4.Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя А.А. Калініченко