КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р. Справа№ 910/16504/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Петренку В.А.,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Модуль"

на рішення господарського суду м. Києва
від 07.11.2013р.

у справі № 910/16504/13 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Відкритого акціонерного
товариства ,,Трест Міськбуд - 4"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Модуль"

про стягнення 80 764,07 грн.

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю ,,Модуль"

до Відкритого акціонерного товариства
,,Трест Міськбуд - 4"

про стягнення 164 133,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013р. Відкрите акціонерне
товариство ,,Трест Міськбуд - 4" (далі -
позивач) звернулось в господарський
суд м. Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю ,,Модуль"
(далі - відповідач) про стягнення 80 764,07
грн.

19.09.2013р. в господарський суд м. Києва
надійшов зустрічний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю ,,Модуль"
(далі - позивач за зустрічним позовом)
до Відкритого акціонерного товариства
,,Трест Міськбуд - 4" (далі - відповідач за
зустрічним позовом) про стягнення 164
133,95 грн. заборгованості за договором №
6/1 від 06.11.2009р.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 20.09.2013р. порушено провадження за
зустрічним позовом та прийнято його
для спільного розгляду з первісним.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 07.11.2013р. у справі

№ 910/16504/13 в задоволенні первісного та
зустрічного позову відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, суд першої
інстанції послався на
необґрунтованість позовних вимог за
первісним позовом, та пропуском строку
позовної давності позивачем за
зустрічним позовом, що стало підставою
для відмови в задоволенні як
первісного, так і зустрічного позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
за зустрічним позовом подав апеляційну
скаргу, у якій просить частково
скасувати рішення господарського суду
м. Києва від 07.11.2013р. у справі № 910/16504/13, а
саме, в частині відмови в задоволенні
зустрічного позову. Прийняти нове
рішення, яким зустрічний позов
задовольнити, в іншій частині рішення
суду залишити без змін. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги скаржник
зазначає, що він не погоджується з
прийнятим рішенням, вважає його
необґрунтованим, оскільки судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального права, та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи. Зокрема, скаржник вказує на
те, що перебіг позовної давності за
вимогами зустрічного позову почався
25.09.2012р. Вищевказане, на думку
скаржника, є підставою для скасування
рішення в частині відмови в
задоволенні зустрічного позову на
підставі ст. 104 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013р. у
справі № 910/16504/13 апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Модуль" на рішення
господарського суду м. Києва від
07.11.2013р. прийнято до провадження та
призначено розгляд скарги на 28.01.2014р.

25.01.2014р. через канцелярію суду надійшли
пояснення скаржника до апеляційної
скарги.

Відзиву на апеляційну скаргу не
надходило.

В судовому засіданні 28.01.2014р.
представник позивача за зустрічним
позовом заявив клопотання про
залучення до матеріалів справи
додаткових доказів.

Однак, з огляду на приписи ч. 1 ст. 101 ГПК
України, додаткові докази суд не може
прийняти, оскільки заявник не
обґрунтував неможливості їх подання в
суді першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

У судовому засіданні 28.01.2014р.
представник позивача за зустрічним
позовом підтримав доводи апеляційної
скарги, представник відповідача за
зустрічним позовом в судове засідання
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча повідомлений про час та
місце розгляду скарги своєчасно та
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 002.

Заяв про відкладення розгляду справи
від представника відповідача за
зустрічним позовом не надходило, у
зв'язку з цим колегія суддів,
враховуючи процесуальні строки
розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК
України, вважає за можливе здійснювати
апеляційний перегляд за наявними у ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, дослідивши наявні у справі
докази, заслухавши пояснення
представника позивача за зустрічним
позовом, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.11.2009р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю ,,Модуль"
(субпідрядник, позивач за зустрічним
позовом) та Відкритим акціонерним
товариством ,,Трест Міськбуд - 4"
(генпідрядник, відповідач за
зустрічним позовом) укладено договір №
6/11 (далі - договір) (а.с. 24 - 27).

Відповідно до п. 1.1 договору
генпідрядник передає, а субпідрядник
приймає на себе виконання робіт по
влаштуванню куста буроін'єкційних паль
Ф620мм, довжиною 20,0 м. на об'єкті ж.м.
Позняки 2, буд. 9 згідно робочої
документації та матеріалів
генпідрядника.

Пунктом 3.1 договору передбачена
вартість робіт, зокрема вартість
матеріалів згідно з цінами на
матеріали, передані замовником.

Згідно з п. 3.2 договору роботи
виконуються з матеріалів замовника,
які передаються субпідряднику по
накладній.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки
здійснюються щомісячно за фактично
виконані роботи згідно форми КБ-2В та
довідки про вартість виконаних робіт
по встановленій формі КБ-3. Оплата за
виконані роботи субпідрядником
здійснюється у розмірі 95 відсотків від
суми довідки про вартість виконаних
робіт по формі КБ-3. Накопичені 5
відсотків відкладених платежів (як
гарантія виконаних зобов'язань
субпідрядника за договором)
сплачуються субпідряднику після
виконання ним своїх зобов'язань,
вказаних у п. 6.3.4 договору. Генпідрядник
гарантує оплату прийнятих робіт
протягом 5-ти банківських днів з
моменту підписання актів приймання
виконаних робіт по формі КБ-2В і довідки
по формі КБ-3 після отримання коштів від
замовника (п. 4.2).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
фактично виконані субпідрядником
обсяги робіт оформляються актами
приймання по формі КБ-2в і довідкою
по формі КБ-3, які надаються
субпідрядником до 28 числа кожного
місяця. Генпідрядник підписує їх
протягом 3-х банківських днів з моменту
представлення до приймання та скріплює
печаткою.

Згідно з п.п. 6.1.3 договору генпідрядник
зобов'язаний передати субпідряднику за
погодженими цінами окремі види
будівельних матеріалів та конструкцій
поставки замовника для будівництва
об'єкта, їх вартість зараховується в
рахунок оплати актів за виконані
роботи по формі КБ-2в та формі КБ - 3 і
виключається з оплати при розрахунках
за виконані роботи.

Як вбачається з актів приймання
виконаних будівельних робіт та
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт, наявних в
матеріалах справи, на виконання умов
договору у період з грудня 2009 року по
березень 2010 року субпідрядником було
виконано, а генпідрядником прийнято
робіт на загальну суму 265 006,80 грн.

Генпідрядником здійснено часткову
оплату виконаних робіт на суму 100 872,85
грн., внаслідок чого заборгованість
становить 164 133,95 грн.

Матеріали справи містять акт звірки
взаємних розрахунків від 02.06.2010р.,
підписаний сторонами договору та
скріплені їх печатками, з якого
вбачається, що заборгованість
генпідрядника перед субпідрядником
становить 164 133,95 грн. (а.с. 40).

31.12.2009р. за видатковою накладною №
РН-0000003 Відкрите акціонерне товариство
,,Трест Міськбуд - 4" передало, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю ,,Модуль" прийняло
товар - бетон на суму 80 764,07 грн., що
підтверджується довіреністю та
прибутково - видатковою накладною (а.с. 9
- 10).

Позивач за первісним позовом звернувся
до суду з позовом до ТОВ ,,Модуль" про
стягнення 80 764,07 грн., мотивуючи позовні
вимоги тим, що відповідач за отриманий
товар розрахунку не здійснив.

Відповідач, заперечуючи проти доводів
позовної заяви, вказав, що бетон за
видатковою накладною від 31.12.2009р. був
поставлений на виконання умов договору
№ 6/11 від 06.11.2009р., та відповідно до п.3.2
договору роботи виконуються з
матеріалів позивача, які передаються
ТОВ ,,Модуль" по накладній.

З урахуванням викладених вище
обставин, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог за первісним позовом з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Нормами чинного законодавства, а саме
ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України
закріплено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, між сторонами укладено
договір № 6/11 від 06.11.2009р., умовами якого
передбачено поставку матеріалів
замовника на підставі видаткової
накладної. Відповідно до акту
виконаних робіт за січень 2010 року
субпідрядником виконувались роботи зі
статичного випробування паль, зокрема
випробування із навантаженням, монтаж
та демонтаж випробувального стенду.

ВАТ ,,Трест Міськбуд-4" не надано доказів
надання субпідряднику у спірний період
матеріалів на виконання умов договору
за іншими видатковими накладними в
порядку п. 3.2 договору, таким чином
пояснення ТОВ ,,Модуль" про те, що бетон
за видатковою накладною від 31.12.2009р. був
поставлений на виконання умов договору
є обгрунтованими.

Таким чином, слід дійти висновку, що
поставка товару за видатковою
накладною відбулась на виконання
договору № 6/11 від 06.11.2009р., яким
передбачена передача підряднику для
виконання робіт матеріалів замовника,
а тому підстави для стягнення коштів з
відповідача відсутні.

За вказаних обставин, позовні вимоги за
первісним позовом задоволенню не
підлягають, про що вірно вказав суд
першої інстанції.

Щодо вимог зустрічного позову, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про відмову в його
задоволенні з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
зустрічний позов мотивовано тим, що
відповідач за зустрічним позовом
порушив взяті на себе зобов'язання щодо
оплати робіт, виконаних позивачем за
зустрічним позовом за договором №
6/11 від 06.11.2009 р., внаслідок чого
утворилась заборгованість, яка
становить 164 133,95 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За своє правовою природою, укладений
між сторонами договір є договором
підряду.

За приписами ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ст. 840 ЦК України
передбачено виконання робіт з
матеріалу замовника, що також
передбачено п.3.2 договору № 6/11 від
06.11.2009р.

Згідно з положеннями ст. 854 ЦК України
якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Доказами того, що роботи ТОВ ,,Модуль"
було виконано та прийнято ВАТ ,,Трест
Міськбуд - 4" є належним чином
двосторонньо оформлені акти приймання
виконаних будівельних робіт та довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт, за період з грудня 2009 року по
березень 2010р.

Матеріалами справи факт наявності
боргу у відповідача перед позивачем в
сумі 164 133,95 грн. належним чином
доведений, документально
підтверджений та відповідачем не
спростований, доказів сплати матеріали
справи не містять.

Однак, в матеріалах справи міститься
заява відповідача за зустрічним
позовом від 01.11.13р. про застосування
позовної давності, в якій останній
просить суд застосувати позовну
давність та відмовити в задоволенні
позову, оскільки строк для звернення
позивача до суду за захистом своїх прав
сплинув.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу
України визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Колегія суддів зазначає, що вказана
заява правомірно прийнята судом до
уваги при вирішенні даного спору та суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні зустрічних
позовних вимог в повному обсязі у
зв'язку з наступними обставинами.

За приписами ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України визначено, що
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

З матеріалів справи, а саме з п. 4.2
договору № 6/11 від 06.11.2009р. вбачається,
що оплата робіт мала здійснюватись
генпідрядником протягом 5-ти
банківських днів з моменту підписання
актів приймання виконаних робіт, право
позивача є порушеним з 05.01.2010р. за актом
за грудень 2009р., з 04.02.2010р. за актом за
січень 2010р., з 06.04.2010р. за актом за
березень 2010р., з цих же дат починає
обраховуватись строк позовної
давності.

Отже, за останнім актом за березень
2010р., який підписано 31.03.2010р., а строк
оплати - до 06.04.2010р., трирічний строк
позовної давності сплинув 08.04.2013р. (з
урахуванням вихідних днів).

Зустрічний позов подано в
господарський суд м. Києва 19.09.2013р.,
тобто після спливу трирічного строку
позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Таким чином, вимоги позивача за
зустрічним позовом про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором в сумі 164 133,95 грн. задоволенню
не підлягають як такі, що заявлені
після спливу строку позовної давності,
про що вірно вказав суд першої
інстанції.

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції і в
частині відхилення доводів позивача за
зустрічним позовом щодо переривання
строку позовної давності у зв'язку з
його зверненням до суду.

Відповідно до матеріалів справи,
06.04.2009р. ухвалою господарського суду
міста Києва № 50/254 за заявою Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва порушено провадження у
справі про банкрутство відносно
Відкритого акціонерного товариства
,,Трест Міськбуд - 4".

12.05.2010р. у офіційному виданні ,,Урядовий
кур'єр" № 84 опубліковано оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство. Після публікації
вказаного оголошення та у встановлений
ст. 14 Закону України ,,Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"
тридцятиденний строк, до суду надійшла
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Модуль" з вимогами
до боржника на суму 164 133,95 грн. За
твердженнями позивача за зустрічним
позовом, вимоги до боржника мотивовані
порушенням останнім грошових
зобов'язань з оплати вартості
виконаних робіт за договором підряду №
6/11 від 06.11.2009р.

24.09.2012р. ухвалою господарського суду м.
Києва у справі №
50/254-43/124-46/304-2012 заяву ТОВ ,,Модуль" про
визнання кредитором боржника на суму 164
133,95 грн. залишено без розгляду на тій
підставі, що заявник не є конкурсним
кредитором.

Приписами ч. 1 ст. 265 ЦК України
визначено, що залишення позову без
розгляду не зупиняє перебігу позовної
давності.

До того ж норма ч. 2 ст. 264 ЦК України
передбачає переривання позовної
давності у разі пред'явлення особою
позову, а не подання заяви у справі про
банкрутство.

Інших доказів переривання перебігу
позовної давності згідно з приписами
ст. 264 ЦК України позивач за зустрічним
позовом в суді першої інстанції не
подав.

Акт звірки взаємних розрахунків від
02.06.2010р. (а.с. 40) не може вважатись
визнанням боргу, оскільки підписаний з
боку ВАТ ,,Трест Міськбуд - 4"
головним бухгалтером і засвідчений
печаткою ,,для податкових накладних" за
відсутності у справі доказів про
наявність у нього повноважень
(довіреності) представляти юридичну
особу у відносинах з іншими
підприємствами, у тому числі вчиняти
юридично значимі дії, зокрема, визнання
боргу.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, як встановлено статтею 34
ГПК України. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги не є обґрунтованими з підстав
наведених вище, а тому колегією суддів
відхиляються. У зв'язку з цим
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для
скасування рішення господарського
суду міста Києва від 07.11.2013р. у справі
№910/16504/13, які передбачені ст. 104 ГПК
України, відсутні. Рішення суду є
законним, обґрунтованим та відповідає
матеріалам справи, а тому його слід
залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної
скарги відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю ,,Модуль"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
07.11.2013р. у справі № 910/16504/13 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз

Повний текст складено та підписано
03.02.2014р.