ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2014 р.Справа № 916/3309/13

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників:

від позивача: Брушньовська І.І. згідно
довіреності від 09.01.2014р. за №01-36/28;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради (м.
Одеса);

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (м. Одеса);

про стягнення 14059,60грн.

28.11.2013р Департамент комунальної
власності Одеської міської ради
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості з орендної
плати та пені, всього в сумі 14059,60грн.

Ухвалою суду від 29 листопада 2013р.
порушено провадження у справі № 916/3309/13
за вищезазначеним позовом.

Представник позивача у судовому
засіданні надав клопотання в порядку
ст. 22 ГПК України, про долучення до
матеріалів справи копії витягу з
Державного реєстру, розрахунку
заборгованості від 23.12.2013р. та
додаткове погодження від 16.11.2012р.
Підтримав позов у повному обсязі з
підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча про розгляд
справи був повідомлений вчасно і
належним чином.

Отже, відповідач вважається належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового засідання, оскільки до
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Така правова позиція Вищого
господарського суду України, викладена
у п. 32 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України №01-08/530 від
10.12.09.

Отже, справа розглядається за наявними
матеріалами у справі на підставі ст.75
ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2011р. між Департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради (надалі орендодавець,
позивач) та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (надалі орендар,
відповідач) був укладений Договір № 49/35
оренди нежилого приміщення.

Предметом договору є зобов'язання
орендодавця передати, а орендаря
прийняти у строкове платне
користування нежитлове приміщення
підвалу, загальною площею 180,7 кв.м, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 2.2. Договору за
орендоване приміщення орендар
зобов'язався сплачувати орендну плату,
що становить за перший, після
підписання договору оренди, місяць
1782,19грн. без урахування ПДВ та є базовою
ставкою орендної плати за місяць.
Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України. Податок на додану вартість
розраховується відповідно до вимог
чинного законодавства.

Згідно п. 2.3. Договору до орендної плати
не входить плата за комунальні послуги,
вартість експлуатаційних витрат, плата
за користування земельною ділянкою та
інші послуги, які надаються
спеціалізованими організаціями.

Відповідно до п. 2.4 Договору орендар
вносить орендну плату щомісячно до 15
числа поточного місяця, незалежно від
результатів його господарської
діяльності.

Пунктом 5.2. Договору узгоджено, що за
несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочки.

У відповідності п. 7.11 договору дія
договору припиняється внаслідок:
закінчення строку, на який його було
укладено, продажу об'єкта оренди за
участю орендаря, загибелі об'єкта та
інші.

Згідно п. 7.17 договору договір набирає
чинності з моменту підписання його
сторонами.

Термін дії договору оренди з 22 серпня
2011р. по 22 липня 2014р. (п.1.7).

16.11.2012р. додатковим погодженням,
сторони припинили дію договору оренди
№ 49/35. Згідно зазначеного додаткового
погодження, фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 передав Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради нежитлове приміщення
підвалу, загальною площею 180,7 кв.м, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2 за
актом прийому-передачі від 16.11.12.

Про те, що відповідач повернув спірне
приміщення позивачу свідчить акт
прийому - передачі спірного приміщення
від 16.11.12.

Отже, на виконання умов договору
оренди, позивач надав в оренду
нежитлове приміщення підвалу,
загальною площею 180,7 кв.м, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Проте,
відповідач неналежно виконав прийняте
зобов'язання за договором, бо не
розрахувався за договором оренди в
повному обсязі, у зв'язку з чим у
відповідача виникла заборгованість по
орендній платі за період з 01.05.2012р. по
16.11.2012р. в сумі 13977,27грн.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності
(ст. 2 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна" № 2269
від 10.04.1992 р.).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Нормою ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Статтею 631 Цивільного кодексу
України, зокрема, передбачено, що
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч.1
ст.762 ЦК України).

Проте, відповідач не сплатив орендну
плату позивачеві за період із з 01.05.2012р.
по 16.11.2012р.

20.12.2012р. за вихідн.01-15/689 позивач
надіслав на адресу відповідача
претензію, з вимогою сплатити
заборгованість по орендній платі та
пеню, яку останній залишив без
задоволення та відповіді.

Таким чином, суд задовольняє позов в
частині стягнення заборгованості за
орендну плату в сумі 13977,27грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, що передбачено
ст. 611 Цивільного кодексу України.

У зв'язку із неналежним виконанням
зобов'язання за договором по сплаті
орендної плати відповідачем позивач
просить стягнути з останнього пеню в
сумі 82,33грн.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно п.5.2 договору №49/35,
укладеного між сторонами, за
несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочки.

Перевіривши розрахунок пені суд
вважає, що позивач вправі був
нарахувати суму пені в більшому
розмірі, але позивач просить стягнути
пеню в сумі 82,33грн., і тому суд
задовольняє позов у частині стягнення
пені із Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на користь позивача в розмірі
82,33грн.

Враховуючи вищевикладене, суд
задовольняє позов в повному обсязі,
оскільки позов є обґрунтований у
відповідності до вимог чинного
законодавства та підтверджуються
належними доказами, наявними в
матеріалах справи.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги не
спростував, відзив до суду не надіслав,
доказів, які б підтверджували сплату
боргу не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 65080,
ідентифікаційний № НОМЕР_1) на користь
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради (вул.
Артилерійська, буд. 1, м. Одеса, 65039, ):

- 13977,27грн. - основного боргу,

- 82,33грн. - пені,

- 1720,50грн. - витрат, пов'язаних із сплатою
судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 30
січня 2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.