ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

04.02.2014Справа № 901/4086/13за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Крименерго»

до відповідача Державного
підприємства Міністерства оборони
України «Кримвійськбуд»

про стягнення 54739,26 грн

Суддя Калініченко А.А.

представники:

від позивача - Шереметьєва Л.О.,
довіреність №432-Д від 25.12.2013,
представник;

від відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Крименерго»
звернулось до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом
до Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Кримвійськбуд» про стягнення
заборгованості за активну електричну
енергію у розмірі 45603,11 грн; суми в
розмірі 1672,82 грн за перевищення
договірної величини споживання; 3%
річних за активну електричну енергію -
437,16 грн; пені за активну електричну
енергію - 1943,57 грн; заборгованості за
перетоки реактивної електричної
енергії у розмірі 4873,29 грн; 3% річних за
реактивну електричну енергію - 38,76 грн;
пені за перетоки реактивної
електричної енергії - 170,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем неналежним чином
виконуються умови укладеного між
сторонами договору про поставку
електричної енергії №1794 від 19.01.2004 в
частині повного та своєчасного
здійснення розрахунків, у зв'язку з чим
у Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Кримвійськбуд» виникла
заборгованість.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 10
грудня 2013 року порушено провадження у
справі.

28.01.2014 представником Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Крименерго» надані пояснення,
відповідно до яких позивач пояснює, що
правилами чітко встановлено порядок
врегулювання взаємовідносин між
постачальником електричної енергією і
споживачем щодо реструктуризації
заборгованості, що виникла у
останнього, шляхом укладення
відповідного договору. Графік
погашення заборгованості, підписаний в
односторонньому порядку споживачем,
відповідно до положень статей 11, 13, 14 ГК
України, не породжує виникнення у
боржника зобов'язань, щодо його
виконання і не є підставою для
відповідальності за його невиконання
або неналежне виконання. Так само і не
може бути визнаним, у встановленому
законом порядку, і додатком до
договору, у зв'язку з тим, що він
підписаний тільки з боку споживача
(відповідача) по даній справі. Отже,
графік погашення заборгованості від
16.12.2013 є всього лише пропозицією
споживача (відповідача)
реструктуризувати наявну
заборгованість, в той же час даний
графік є підтвердженням
заборгованості.

Відповідач у судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.
Вимог суду не виконав. Проте, 03.02.2014
направив на адресу суду клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю забезпечення явку
представника у судове засідання.

04.02.2014 у судовому засіданні
представником позивача надано заяву
про зменшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої просить стягнути
заборгованості за активну електричну
енергію у розмірі 34603,11 грн; суми в
розмірі 1672,82 грн за перевищення
договірної величини споживання; 3%
річних за активну електричну енергію -
437,16 грн; пені за активну електричну
енергію - 1943,57 грн; заборгованості за
перетоки реактивної електричної
енергії у розмірі 4873,29 грн; 3% річних за
реактивну електричну енергію - 38,76 грн;
пені за перетоки реактивної
електричної енергії - 170,55 грн.

Суд приймає зазначену заяву до
розгляду.

Враховуючи те, що матеріали справи у
достатній мірі характеризують
правовідносини сторін, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи, вважає за можливе розглянути
справу в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України за матеріалами, наявними у
справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2004 року між Відкритим
акціонерним товариством «Крименерго»
(постачальник) та Державним
підприємством Міністерства оборони
України «Кримвійськбуд» (споживач)
укладений договір про поставку
електричної енергії № 1794.

Відповідно до пункту 1 договору,
постачальник поставляє електричну
енергію споживачу, а споживач оплачує
постачальнику її вартість та здійснює
інші платежі згідно умов даного
договору та додатків до договору, які є
його невід'ємними частинами.

Згідно з пунктом 2 договору на
постачання електричної енергії під час
виконання вимог дійсного договору, а
також при вирішені всіх питань,
обумовлених дійсним договором, сторони
зобов'язалися керуватися діючим
законодавством України «Про
електроенергетику» та Правилами
користування електричної енергії
(далі-ПКЕЕ), затвердженими у
встановленому порядку.

Пунктами 2.2.3., 2.2.4. укладеного між
сторонами договору споживач
зобов'язується сплачувати
постачальнику вартість електричної
енергії та інші нарахування, згідно з
умовами додатків № 4.1. або № 4.2.
«Порядок розрахунків»; здійснювати
оплату за послуги з компенсації
перетоків реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника та електроустановками
споживача згідно з додатком № 5
«Порядок розрахунків за перетоки
реактивної електроенергії».

Додатком №4 до договору встановлено, що
розрахункова дата (день, коли споживач
надає «Акт про обсяги переданої
споживачу (спожитої споживачем)
електричної енергії (Додаток № 2 до
Договору), а постачальник виставляє
остаточний рахунок) встановлюється 29
числа кожного місяця. Відповідно,
розрахунковим вважається період з 29
числа місяця до такого ж наступного
місяця.

Розрахунки за електричну енергію
проводяться споживачем виключно
грошовими коштами на поточний рахунок
зі спеціальним режимом використання
постачальника електричної енергії.

Відповідно до додатка № 5 від 23.09.2008,
який є невід'ємною частиною договору
№1794 від 19.01.2004, встановлено порядок
розрахунку за перетоки реактивної
електроенергії.

Згідно з пунктом 18 додатку №5 до
договору за підсумками розрахункового
періоду 21 числа постачальник виписує
споживачу документи на оплату за
перетікання реактивної
електроенергії.

Засоби оплати за перетоки реактивної
електроенергії перераховуються
споживачем на поточний рахунок
постачальника протягом 5 днів з дня
отримання розрахункових документів.

Як зазначає позивач, за період з 29
квітня 2013 року по 29 жовтня 2013 року на
підставі наданих відповідачем «Актів
про обсяги спожитої електричної
енергії» були виставлені рахунки за
спожиту активну електричну енергію,
які відповідачем сплачувалися не в
повному обсязі.

В зв'язку з чим за період з 07 травня 2013
року по 08 листопада 2013 року утворилась
заборгованість за спожиту активну
електричну енергію, з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог, на загальну суму 34603,11 грн.

Заборгованість за перетоки реактивної
електричної енергії (за розрахункові
періоди з 20.04.2013 по 01.11.2013) з 30.04.2013 по
01.11.2013 склала 4873,29 грн.

Відповідно до статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення стосовно господарських
зобов'язань міститься в частиною 1
статті 193 Господарського кодексу
України, якою визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідач не представив суду доказів
оплати заборгованості перед позивачем
за спожиту активну електричну енергію
за період з 07 травня 2013 року по 08
листопада 2013 року у розмірі 34603,11 грн та
за компенсацію перетоків реактивної
електроенергії за період з 30.04.2013 по
01.11.2013 в сумі 4873,29 грн, у той час як
відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, способом, передбаченим
чинним законодавством України для
доведення такого роду фактів.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується факт порушення
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору поставки
електричної енергії №1794 від 19.01.2004 в
частині здійснення повних та
своєчасних оплат, а тому вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Крименерго» про примусове стягнення
вищевказаних сум підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем також заявлені
вимоги про стягнення пені у розмірі
1943,57 грн; 3% річних у розмірі 437,16 грн за
прострочення оплати вартості активної
електроенергії та пені у розмірі 170,55
грн; 3% річних - 38,76 грн за прострочення
компенсації перетоків реактивної
електроенергії.

Відповідно до пункту 4.2.1. договору за
внесення платежів, передбачених п.
2.2.3.-2.2.4. даного договору, з порушенням
строків, визначених додатками № 4.1., 4.2.
«Порядок розрахунків», споживач
зобов'язаний сплатити постачальнику
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочення
платежу, враховуючи день фактичної
оплати.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені та 3% річних суд
погоджується з його правомірністю, та
вважає, що стягненню з Державного
підприємства Міністерства оборони
України «Кримвійськбуд» на користь
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Крименерго» підлягають пеня у
розмірі 1943,57 грн; 3% річних у розмірі 437,16
грн за прострочення оплати вартості
активної електроенергії та пеня у
розмірі 170,55 грн; 3% річних - 38,76 грн за
прострочення компенсації перетоків
реактивної електроенергії.

Також, Публічним акціонерним
товариством «ДТЕК Крименерго»
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості у розмірі 1672,82 грн за
перевищення договірної величини
споживання.

Відповідно до пункту 4.2.2. договору за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, визначеної згідно з
умовами розділу 5 цього договору,
споживач платить постачальнику
п'ятикратну вартість різниці фактично
спожитої та договірної величини.

Облік електричної енергії, спожитої
споживачем або субспоживачами,
приєднаними до електричних мереж
споживача, здійснюється у
відповідності до вимог Правил обліку
електроенергії та Правил користування
електричною енергією (пункт 7.1
договору).

У відповідності до пункту 7.8 договору
на підставі показників засобів обліку
електричної енергії оформляється акт
про об'єми переданої споживачу
електричної енергії.

У випадку наявності у споживача
заборгованості за спожиту електричну
енергію він має право звернутись до
постачальника із заявою про узгодження
графіку погашення заборгованості, який
встановлює строки оплати наявної
заборгованості та є невід'ємною
частиною даного договору. Сума, яка
підлягає сплаті за графіком погашення
заборгованості, визначається
постачальником з врахуванням
офіційного індексу інфляції, 3 % річних
та пені. Перерахування коштів у
відповідності з графіком погашення
заборгованості здійснюється
споживачем окремими платежами.
Укладення графіку погашення
заборгованості не звільняє споживача
від обов'язкової оплати поточного
споживання електроенергії та пені,
нарахованих до підписання графіку
погашення заборгованості ( пункт 7.9
договору).

Згідно з пунктом 9.2 договору усі зміни
та додатки до договору оформляються у
письмовому вигляді, підписуються
уповноваженими особами та
засвідчуються печатками обох сторін.

Як зазначає позивач, про перевитрату
договірної величини споживання
електроенергії відповідач був
повідомлений шляхом отримання
рахунків на оплату перевитрати ліміту
споживання, актів про перевищення
граничної величини споживання, про що у
відповідних документах є підпис
представника відповідача (а.с. 37-60).

Пунктом 4.2.2 договору передбачено, що за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії і
потужності, визначеної згідно з
вимогами розділу 5 цього договору,
споживач сплачує постачальнику
п'ятикратну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Відповідний пункт договору викладено з
урахуванням положень ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику», в
редакції, яка діяла на момент укладення
такого договору.

Між тим, зважаючи на зміни, внесені до
ст. 26 вказаного Закону, встановлена
відповідальність за перевищення
договірних величин споживання у
вигляді сплати подвійної вартості
різниці фактично спожитої та
договірної величини.

Так, на підставі зафіксованих даних про
фактичне споживання електричної
енергії було складено акти про
перевищення договірної величини
споживання електричної енергії за
період з 30.0038.2013 по 29.04.2013, з 30.04.2013 по
29.05.2013, з 30.05.2013 по 29.06.2013, та виставлені
рахунки, які направлені на адресу
відповідача.

Однак, відповідачем вказані рахунки
сплачувались несвоєчасно та не в
повному обсязі, в результаті чого за
Державним підприємством Міністерство
оборони України «Кримвійськбуд»
виникла заборгованість за за
перевищення лімітів споживання
електричної енергії на загальну суму
1672,82 грн.

Оскільки дані правовідносини виникли в
процесі постачання і споживання
електричної енергії між її
постачальником та споживачем, вони
регулюються положеннями Закону
України «Про електроенергетику» та
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
від 31 липня 1996 року №28 (далі - Правила
ПКЕЕ).

Так, відповідно до частин 2, 4 статті 26
Закону України «Про
електроенергетику» споживач енергії
зобов'язаний додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
Правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Відповідно до пункту 6.1 Правил КЕЕ
розрахунки споживача за використану
електричну енергію здійснюються за
розрахунковий період відповідно до
умов договору.

Згідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту статтей
32, 33 Господарського процесуального
кодексу України, відповідачем під час
розгляду даної справи не був доведений
суду факт оплати та не надано належних
доказів погашення заборгованості в
сумі 1672,82 грн.

Крім того, суд відхиляє клопотання
Державного підприємства Міністерства
оборони України «Кримвійськбуд», не
вбачає підстав для відкладення
розгляду справи з огляду на наступне.

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Отже, суд звертає увагу на те, що
позивач не обмежений у можливості
доручення представництва інтересів
підприємства іншій компетентній особі
шляхом оформлення відповідної
довіреності.

Згідно з статтями 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України оплата
судового збору підлягає покладанню на
відповідача.

В судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
згідно статті 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06 лютого 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 82-84, 85 Господарського
процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Кримвійськбуд» на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Крименерго» заборгованість за активну
електричну енергію у розмірі 34603,11 грн;
заборгованість в розмірі 1672,82 грн за
перевищення договірної величини
споживання.

3.Стягнути з Державного підприємства
Міністерства оборони України
«Кримвійськбуд» на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Крименерго» 3% річних за активну
електричну енергію - 437,16 грн; пені за
активну електричну енергію - 1943,57 грн;
заборгованості за перетоки реактивної
електричної енергії у розмірі 4873,29 грн;
3% річних за реактивну електричну
енергію - 38,76 грн; пені за перетоки
реактивної електричної енергії - 170,55
грн та 1827,00 грн судового збору.

4.Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя А.А. Калініченко