ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.14р. Справа № 904/2080/13

За позовом Дніпродзержинської міської
ради Дніпропетровської області,
м. Дніпродзержинськ
Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Реал Бізнес 2004", м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мартюшев Д.В.,
директор, протокол № 1 зборів учасників
ТОВ "Реал Бізнес 2004" від 15.01.2010р.

Суть спору:

Дніпродзержинська міська рада
Дніпропетровської області
(далі-позивач) звернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Реал
Бізнес 2004" (далі-відповідач) в якому
просить: внести зміни до п. 2.3.
договору оренди земельної ділянки від
12.10.2010 р. №11529, укладеного між
Дніпродзержинською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Реал Бізнес 2004"
(), виклавши його в наступній
редакції: "п.2.3. Нормативна грошова
оцінка земельної ділянки станом на
03.11.2011 р. - 852367,08 грн."; внести зміни до п.
4.1. договору оренди земельної ділянки
від 12.10.2010 №11529, укладеного між
Дніпродзержинською міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Реал Бізнес 2004"
(), виклавши його в наступній
редакції: "п.4.1. Орендна плата вноситься
"Орендарем" виключно у грошовій формі
на рахунок місцевого бюджету у розмірі
17899,71 грн/рік без ПДВ, а з 01.01.2014 року - у
розмірі 25571,01 грн/рік без ПДВ на
підставі рішення Дніпродзержинської
міської ради від 25.06.2012 №475-24/VІ "Про
плату за землю", судові витрати
покласти на відповідача

Позовні вимоги мотивовані зміною
розміру орендної плати за землю на
законодавчому рівні, у зв'язку з чим
виникла необхідність внесення змін у
спірний договір оренди землі.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.05.2013 р.
провадження у справі № 904/2080/13 було
зупинено до розгляду Заводським
районним судом м. Дніпродзержинська
справи №208/3199/13 пров. № 2а/208/140/13.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.12.2013 р.
поновлено провадження у справі з 30.01.2014
р. і справу призначено в судове
засідання на 30.01.2014 р.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився.

Відповідач у доповненнях до відзиву на
позову заяву, вказує на те, що
вищевказаний договір, який є предметом
спору, не є зареєстрованим в Управлінні
Держкомзему у м.
Дніпродзержинськ. Також зазначає, що
позивач не повідомив суд про
затвердження нової нормативної
грошової оцінки земель міста
Дніпродзержинськ (рішення
Дніпродзержинської міської ради від
12.07.2013 р. №842-38/IV) та про зобов'язання
одержання нових витягів у відділі
Держагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні 30.01.2014 року оголошені вступна
та резолютивна частини судового
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, оцінивши надані докази в
їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2010 року між позивачем (орендодавець)
та відповідачем (орендар) підписано
договір № 11529 оренди земельної ділянки
(надалі-Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору
орендодавець надає, а орендар приймає у
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення, що знаходиться за адресою:
вул. Кірова, 18-Б/4-А, м. Дніпродзержинськ,
згідно з планом земельної ділянки, що
додається.

Підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення
Дніпродзержинської міської ради від
30.08.2010 року №1019-54/V (п.1.2. Договору).

Згідно п.п.2.1.-2.3. Договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 0,1686 га для розміщення
виробничого корпусу. Цільове
використання земельної ділянки за
українським класифікатором: землі
підприємств іншої промисловості (1.10.5).
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки станом на 26.07.2010 становить
244958,94 грн.

Договір укладається строком до 30.08.2020
(п.3.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору орендна
плата вноситься орендарем виключно у
грошовій формі в розмірі 9798,36 грн./рік
без ПДВ, що становить 816,53 грн./міс. без
ПДВ і вноситься на рахунок місцевого
бюджету, реквізити якого надаються
орендарю додатково.

Згідно з п.4.4. Договору, розмір орендної
плати щорічно переглядається у
випадках і з моменту: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів ставки
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; в інших
випадках, передбачених законодавчими
актами України.

За умовами договору орендодавець має
право вимагати від орендаря збільшення
розмірів орендної плати у разі
збільшення відповідно до
законодавства розмірів земельного
податку та інших мотивів, визначених
умовами цього договору (п. 9.2.3 Договору).

З 01.01.2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, відповідно
до ст. 288 якого підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Розмір орендної плати встановлюється
у договорі оренди, але річна сума
платежу не може бути меншою:

- для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом;

- для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом (ст. 288.4).

Позивач вважає, що прийняття
Податкового кодексу, яким внесені
зміни щодо розміру орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності, є
підставою для внесення змін до
договору №11529 оренди земельної ділянки
від 12.10.2010 року, що є причиною
спору.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним, Податковим та
Цивільними кодексами України, іншими
законами України та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо зазначено про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами (ст.6
Цивільного кодексу України).

Відповідно до змісту статей 759 та 762
Цивільного кодексу України, законом
можуть бути передбачені особливості
укладання та виконання договору найму
(оренди), і договором або законом може
бути встановлено періодичний перегляд,
зміну (індексацію) розміру плати за
користування майном.

Згідно ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно п. 1 ст. 210 Цивільного кодексу
України правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Статтею 18 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що договір оренди
землі набирає чинності після його
державної реєстрації.

Відповідно абзацу 4 п. 2.6. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними": "
Не може бути визнаний недійсним
правочин, який не вчинено (договір, який
не укладено).

У зв'язку з наведеним господарським
судам необхідно встановлювати, чи є
оспорюваний правочин вчиненим та з
якого моменту (статті 205-210, 640 ЦК
України, частина друга-п'ята, сьома
статті 180 ГК України тощо).

Зокрема, не вважаються вчиненими
правочини (укладеними господарські
договори), в яких (за якими): відсутні
передбачені законом умови, необхідні
для їх укладення (не досягнуто згоди за
всіма істотними для даного правочину
умовами); не отримано акцепт стороною,
що направив оферту, не передано майно,
якщо відповідно до законодавства
необхідна його передача; не здійснено
державну реєстрацію або нотаріальне
посвідчення, необхідні для його
вчинення, тощо. Водночас господарським
судам необхідно враховувати таке.
Визначення договору як неукладеного
може мати місце на стадії укладення
договору, а не за наслідками виконання
його сторонами. Отже, якщо дії сторін
свідчать про те, що оспорюваний договір
фактично було укладено, суд має
розглянути по cyтi питання щодо
відповідності його вимогам закону; це
правило не стосується випадків, коли
для вчинення правочину необхідні його
державна реєстрація або нотаріальне
посвідчення, оскільки за відсутності
відповідної реєстрації чи посвідчення
договір в будь-якому разі не вважається
укладеним".

Згідно абзацу 3 п. 8 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 06.11.2009 року
№ 9 " Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними": "Зокрема не є
укладеними правочини (договори), у яких
відсутні встановлені законодавством
умови, необхідні для їx укладення
(відсутня згода за всіма істотними
умовами договору; не отримано акцепт
стороною, що направила оферту; не
передано майно, якщо відповідно до
законодавства для вчинення правочину
потрібна його передача тощо). Згідно із
статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також
правочин у разі нездійснення його
державної реєстрації, якщо правочин
підлягає такій реєстрації.

Оскільки договір оренди земельної
ділянки №11529 від 12.10.2010 р. не має
державної реєстрації, він не має
юридичної сили, тобто прав та обов'язки,
до установлення яких прагнули у
часники такого правочину, можуть
виникнути тільки після виконання вимог
закону про його державну реєстрацію.

12 липня 2013 року Дніпродзержинською
міською радою було прийнято рішення
№ 842-38/VI, згідно якого була
затверджена нова нормативна грошова
оцінка земель міста Дніпродзержинськ
та згідно п. 3.1. вищевказаного рішення
міська рада зобов'язала
зeмлeкopистувачів одержати у відділі
Держземагенства у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області витяги з
технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки та надати їх до департаменту
комунальної власності та земельних
відносин міської ради для підготовки
документів щодо перегляду річної
орендної плати в чинних договорах
оренди земельних ділянок.

Відтак суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню, тому суд
відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ст. 36
Господарського процесуального кодексу
України).

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судовий збір покладається на позивача,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 47, 33-34, 36, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судовий збір віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України і може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Суддя
І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "03 " лютого 2014р.