ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.01.2014
Справа № 905/8149/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідністю «Пекканіска», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс», м. Донецьк

про стягнення 55391,78 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суддя
Мальцев М.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідністю«Пекканіска», м. Київ ,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс», м. Донецьк про стягнення 55391,78
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на копію претензії, копії
актів надання послуг, копію довідки
№56-3-1-00/1004 від 12.11.2013р., невиконання
відповідачем обов'язку з оплати за
прийняті послуги з оренди підйомної
техніки.

Відповідач, який належним чином був
повідомлений про час і місце слухання
справи в засідання суду не з'явився,
витребуваних документів не надіслав,
тому відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України справу розглянуто за наявними
документами.

Представники позивача та відповідача
клопотання щодо фіксації судового
процесу не заявляли, у зв'язку з чим,
розгляд справи здійснювався без
застосуванням засобів технічної
фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд встановив:

В період з листопада 2011 року по лютий 2012
року ТОВ «Пекканіска» було надано, а
відповідачем прийнято послуги з оренди
підйомної техніки.

Надання позивачем відповідачу послуг
з оренди підйомної техніки
підтверджується актами надання послуг
№1205 від 30.11.2011р., №1368 від 15.12.2011р., №1452
від 31.12.2011р., №83 від 31.01.2012р., №201 від
29.02.2012р., №327 від 31.03.2012р.

Згідно п. 2. ст. 509 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК), зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, в тому
числі, що не передбачені актами
цивільного законодавства, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Виходячи з приписів ст. 205 ЦК України
сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно ст.181 Господарського кодексу
України, допускається укладення
господарських договорів у спрощений
спосіб, тобто шляхом обміну листами,
факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Факт надання позивачем послуг з оренди
підйомної техніки відповідачу
підтверджується доданими до
матеріалів справи копіями актів
надання послуг №1205 від 30.11.2011р., №1368 від
15.12.2011р., №1452 від 31.12.2011р., №83 від 31.01.2012р.,
№201 від 29.02.2012р., №327 від 31.03.2012р., що
підписані уповноваженими
представниками обох сторін та
скріплені печатками.

Таким чином, суд робить висновок, що між
сторонами досягнуто згоди щодо
передачі в оренду відповідного майна у
кількості та за цінами, вказаними у
вищевказаних актах надання послуг.

Тобто, між сторонами відбувся правочин,
який регулюється главою 58 Цивільного
кодексу України «Найм (оренда)».

Згідно з положеннями статті 759
Цивільного кодексу України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Право передання майна у найм має
власник речі або особа, якій належать
майнові права (ч.1 ст.761 ЦК України).

За приписами частини другої статті 762
Цивільного кодексу України та частини
третьої статті 285 Господарського
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 2 ст.9 ЦК України передбачено,
що законом можуть бути передбачені
особливості регулювання майнових
відносин у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
цього виконання у будь-який час.
Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не впливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивачем було направлено на адресу
відповідача претензію б/н від 21.05.2013р. з
вимогою сплатити суму заборгованості.

Направлення вказаної претензії
відповідачу підтверджується доданими
до матеріалів справи копіями опису
вкладення до цінного листа та
фіскального чеку.

Таким чином, суд робить висновок, що у
відповідача виникло зобов'язання по
сплаті за надані позивачем послуги з
оренди підйомної техніки.

Як зазначає позивач, відповідач
частково розрахувався за надані
послуги.

А тому, внаслідок неповної та
несвоєчасної оплати послуг з оренди
підйомної техніки з боку відповідача
виник борг у сумі 55391,78 грн.

Будь-яких документів у підтвердження
відсутності заборгованості
відповідачем надано не було.

Відповідно до вимог ст.509 Цивільного
кодексу України та ст.173
Господарського кодексу України ,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частиною першою статті 193
Господарського Кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідач не представив суду доказів
перерахування боргу у сумі 55391,78 грн., в
зв'язку з чим господарський суд робить
висновок, що борг не погашений до
теперішнього часу.

Згідно приписів ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43
ГПК України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, позовні вимоги позивача в
сумі 55391,78 грн. підтверджені
матеріалами справи, є доведеними,
обґрунтованим та такими, що підлягають
задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню в
порядку, що передбачений ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст.9, 11-16, 202, 509, 530, 546, 549, 550,
598, 599, 610, 611, 612, 626, 629, 632, 759, 761, 762
Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 67,
173, 174, 193, 216-218, 230, 285 Господарського
кодексу України та керуючись ст.ст.1, 2,
4-2, 4-3, 4-6, 12, 15, 20, 22, 28, 32-34, 36, 43, 49, 75, 77, 82-85
ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідністю «Пекканіска», м. Київ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс», м. Донецьк про стягнення 55391,78
грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройинвест
Донбасс», м. Донецьк (83023,
м.Донецьк, вул.Ходаковського,5, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідністю «Пекканіска»,
м. Київ (04309, м.Київ, вул.Богатирська,11,
): 55391,78 грн. - основного
боргу, 1720,50 грн. - витрати по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 14.01.2014 р.

Повне рішення
складено 20.01.2014 р.

Суддя
М.Ю. Мальцев

Надруковано 3 примірника:

1 - позивачу;

1- відповідачу;

1- у справу

Вик.Лізенко Г.В.