ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Справа № 908/1448/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії:

головуючого:Черкащенка
М.М.,суддів:Жукової Л.В., Студенця В.І.
(доповідач),за участю представників
сторін позивача - не з'явився;
відповідача - не з'явився; розглянувши
касаційну скаргу Запорізької міської
державної лікарні ветеринарної
медицинина постановуДонецького
апеляційного господарського суду
від18.09.2013у справі № 908/1448/13за
позовомЗапорізької міської державної
лікарні ветеринарної
медицинидоТовариства з обмеженою
відповідальністю "ХАЗАР"простягнення
194 030, 80 грн. збитків

В С Т А Н О В И В:

Запорізька міська державна
лікарня ветеринарної медицини
звернулася до Господарського суду
Запорізької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ХАЗАР" (далі - ТОВ
"ХАЗАР") про стягнення збитків у розмірі
194 030, 80 грн., штрафу у розмірі - 9
701, 54 грн., разом 203 732, 34 грн.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 26.04.2013 порушено
провадження справі № 908/1448/13 за позовом
Запорізької міської державної лікарні
ветеринарної медицини до ТОВ "ХАЗАР"
про стягнення 203 732, 34 грн.

До прийняття рішення по суті
спору Запорізька міська державна
лікарня ветеринарної медицини
уточнила позовні вимоги та просила
стягнути з ТОВ "ХАЗАР" збитки у розмірі
194 030, 80 грн.

Рішенням Господарського суду
Запорізької області (суддя Давиденко
І.В.) від 11.06.12013 позов Запорізької
міської державної лікарні
ветеринарної медицини задоволено
повністю. Суд стягнув з ТОВ "ХАЗАР" на
користь позивача 194 030, 80 грн. збитків.

Постановою Донецького
апеляційного господарського суду
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Зубченко І.В., судді Радіонова
О.О., Татенко В.М.) від 18.09.2013 рішення
Господарського суду Запорізької
області від 11.06.2013 скасовано, в
задоволенні позовних вимог
Запорізької міської державної лікарні
ветеринарної медицини відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2013,
Запорізька міська державна лікарня
ветеринарної медицини подала
касаційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та залишити в
силі рішення Господарського суду
Запорізької області від 11.06.2013.

У касаційній скарзі Запорізька
міська державна лікарня ветеринарної
медицини посилається, зокрема на те, що
суд апеляційної інстанції не прийняв
до уваги строки виконання зобов'язань
ТОВ "ХАЗАР" за мировою угодою, невірно
встановив обсяг обов'язків позивача за
мировою угодою та за договором підряду,
дійшов необґрунтованого висновку про
відсутність у діях (бездіяльності)
відповідача правопорушення та його
вини в порушенні ним строків виконання
будівельних робіт.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 16.01.2014 касаційну
скаргу Запорізької міської державної
лікарні ветеринарної медицини
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 29.01.2014.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування норм
матеріального і процесуального права
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими
судами між Запорізькою міською
державною лікарнею ветеринарної
медицини (замовник) та ТОВ "ХАЗАР"
(підрядник) 16.10.2006 укладено договір
підряду на капітальне будівництво № 105,
за умовами якого підрядник
зобов'язався виконати роботи з
будівництва адміністративної будівлі
на вул. Свердлова, 15 у м. Запоріжжі,
згідно із затвердженою
проектно-кошторисною документацією,
здати в експлуатацію об'єкт у
встановлений термін (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 загальний
термін виконання робіт підрядником за
цим договором передбачено графіком
провадження робіт і терміном введення
об'єкта в експлуатацію. Термін введення
об'єкта в експлуатацію - не пізніше
10.10.2008.

Додатковою угодою № 2 від 09.10.2009 п. 2.1
договору змінено та узгоджено термін
введення об'єкта в експлуатацію - не
пізніше 10.10.2010.

Також господарськими судами
встановлено, що ухвалою Господарського
суду Запорізької області від 18.11.2011 у
справі № 17/15д/10 за позовом Запорізької
міської державної лікарні
ветеринарної медицини до ТОВ "ХАЗАР"
про розірвання договору підряду на
капітальне будівництво № 105 від 16.10.2006
та стягнення 200 731, 12 грн. заборгованості
за даним договором, судом було
затверджено мирову угоду та припинено
провадження у справі № 17/15д/10.

У вказаній мировій угоді сторони
домовились про те, що у зв'язку з
укладенням між сторонами додаткових
угод № 3 від 09.10.2010, № 4 від 09.10.2011 до
договору, строк його дії продовжений, а
термін введення об'єкту будівництва в
експлуатацію встановлений до 31.12.2012.

Крім того, відповідно до даної мирової
угоди позивач відмовився від позовних
вимог в частині розірвання договору
підряду на капітальне будівництво № 105
від 16.10.2006.

Пунктом 2 мирової угоди сторони
узгодили, що відповідач зобов'язався
виконати будівельні роботи на суму
заборгованості перед позивачем в
розмірі 200 731, 12 грн. до 25.12.2012. Вказана
сума підтверджена сторонами також
шляхом підписання акта звірки
взаєморозрахунків від 26.10.2009.

Позивач, в свою чергу, зобов'язався
прийняти зазначені роботи в разі їх
підтвердження висновками експертизи.

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що згідно з висновком
експертного будівельно-технічного
дослідження № 1598 від 29.12.2011, вартість
будівельних робіт з усунення
дебіторської заборгованості складає 6
200, 32 грн., тобто ТОВ "ХАЗАР" не виконані
роботи на суму 194 030, 80 грн.

У зв'язку з невиконанням підрядником
будівельних робіт відповідно до
мирової угоди, яка була затверджена
18.11.2011 Господарським судом Запорізької
області, сторонами було укладено
додаткову угоду № 5 від 17.12.2012,
відповідно до якої, строк проведення
робіт підрядником встановлений до
04.03.2013.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
робіт, замовник звернувся до
підрядника з листом № 01-19/58 від 25.02.2013
про надання інформації про хід
виконаних робіт.

У відповідь на вказаний вище лист, ТОВ
"ХАЗАР" листом № 2 від 01.03.2013 повідомило
позивача про перенесення до 20.04.2013
будівельних робіт на об'єкті, в зв'язку
з невідповідністю погодних умов
технології процесу.

Місцевим господарським судом
встановлено, що відповідно до акту № 1
від 18.03.2013 виміру контрольного заміру
обсягів робіт по капітальному
будівництву будівлі Запорізької
міської державної лікарні
ветеринарної медицини по вул.
Свердлова, 15, виконаного підрядчиком
вбачається, що комісією, створеною на
підставі наказу Запорізької міської
державної лікарні ветеринарної
медицини № 25 від 15.03.2013, за участю
директора ТОВ "ХАЗАР", встановлено, що
будівельні роботи підрядчиком не
проводилися.

Позовні вимоги, Запорізької міської
державної лікарні ветеринарної
медицини обґрунтовані тим, що
відповідач будівельні роботи належним
чином не здійснив, чим порушив умови
договору та вимоги чинного
законодавства України, у зв'язку з чим
ТОВ "ХАЗАР" має відшкодувати
позивачу завдані цим збитки в розмірі
194 030,80 грн.

Господарський суд Запорізької області,
задовольняючи позов, виходив із того,
що відповідачем в порушення умов
договору, додаткових угод до договору
та вимог чинного законодавства України
не було виконано своїх зобов'язань
перед позивачем щодо виконання
будівельних робіт на суму, яка була
заздалегідь перерахована позивачем в
розмірі 194 030, 80 грн., адже факт
понесення позивачем цих збитків
безпосередньо обумовлений порушенням
з боку відповідача обов'язку з
виконання будівельних робіт.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення місцевого господарського суду
та приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, обґрунтував своє
рішення тим, що в даному випадку не
підлягає застосуванню ст. 224 ГК України,
оскільки заявлені до стягнення 194 030, 34
грн. - це грошові кошти, які були
перераховані в якості передоплати
відповідно до умов п. 3.3.3 договору та є
заборгованістю за мировою угодою,
тобто правовідносини між сторонами
були врегульовані умовами договору №
105 від 16.10.2006, який недійсним повністю
або частково судом не визнавався, а
тому позовні вимоги щодо відповідних
грошових коштів, заявлених до
стягнення в якості збитків,
задоволенню не підлягають за
відсутністю підстав та за
необґрунтованістю.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що позивачем
недоведений факт правопорушення,
здійсненого ТОВ "ХАЗАР", зокрема
позивач не довів належними засобами
доказування факт порушення строків
виконання умов мирової угоди саме з
вини відповідача, розміру спричинених
збитків саме відповідачем (оскільки
сума, заявлена до стягнення
складається тільки із суми передплати),
причинно-наслідковий зв'язок між діями
саме відповідача та розміром заявлених
збитків, тобто позивачем не доведено
суду суб'єктивну та об'єктивну сторони
спричинених збитків за нормами ст.ст. 33,
34, 36 Господарського процесуального
кодексу України.

Разом з тим, колегія суддів вважає
висновки суду апеляційної інстанції
необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до умов мирової угоди,
затвердженої ухвалою Господарського
суду Запорізької області від 18.11.2011,
позивач відмовився від позовних вимог
в частині розірвання договору підряду
на капітальне будівництво № 105 від
16.10.2006, а відповідач зобов'язався
виконати будівельні роботи за цим
договором.

Мирова угода в даному випадку є одним
із способів вирішення господарського
спору, тобто інструментом врегулювання
відносин за зобов'язаннями, які виникли
з договору підряду на капітальне
будівництво № 105 від 16.10.2006, та змінила
лише умову щодо строку виконання робіт
за цим договром.

При цьому, зобов'язання за договором
підряду на капітальне будівництво № 105
від 16.10.2006 не припинились і сторони мали
право вносити зміни до нього, зокрема
шляхом укладення додаткових угод № 5
від 17.12.2012 та б/н від 26.12.2012

Виходячи із змісту правовідносин, які
склалися між сторонами, вони за своєю
правовою природою є правовідносинами
будівельного підряду.

За договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх (ч. 1 ст. 875 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 883 ЦК України за
невиконання або неналежне виконання
обов'язків за договором будівельного
підряду підрядник сплачує неустойку,
встановлену договором або законом, та
відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є: 1)
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у
сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції.

У ст. 224 ГК України закріплено, що
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 218 ГК України
передбачено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

При цьому, мають бути наявні усі
елементи такого правопорушення:
збитки, протиправність поведінки
особи, яка заподіяла збитки; причинний
зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча
б одного елемента складу
правопорушення, за загальним правилом,
виключає настання відповідальності у
вигляді відшкодування збитків.

Господарським судом Запорізької
області встановлено, що відповідачем в
порушення умов договору, додаткових
угод до договору та вимог чинного
законодавства України не було виконано
своїх зобов'язань перед позивачем щодо
виконання будівельних робіт на суму,
яка була заздалегідь перерахована
позивачем в розмірі 194 030, 80 грн., адже
факт понесення позивачем цих збитків
безпосередньо обумовлений порушенням
з боку відповідача обов'язку з
виконання будівельних робіт. При цьому,
як встановлено місцевим господарським
судом, доказів повної оплати суми
збитків, про які заявлено в позовній
заяві, ТОВ "ХАЗАР" не було надано.

Враховючи викладене, а також те, що
господарське зобов'язання між
сторонами виникло з договору
будівельного підряду на капітальне
будівництво № 105 від 16.10.2006 і в діях ТОВ
"ХАЗАР", пов'язаних з його виконанням,
місцевим господарським судом
встановлено склад цивільного
правопорушення, який є підставою для
застосування відповідальності у
вигляді стягнення збитків, а висновки
суду апеляційної інстанції є
необґрунтованими, то колегія суддів
погоджується з доводами суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 6 ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити в силі одне із раніше
прийнятих рішень або постанов.

Підставами для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права (ч. 1 ст. 111-10 ГПК
України).

З урахуванням меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи
фактичні її обставини були встановлені
місцевим господарським судом на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів в їх сукупності, висновки суду
відповідають цим обставинам і їм дана
належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому рішення
Господарського суду Запорізької
області підлягає залишенню в силі, а
постанова суду апеляційної інстанції -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9 - 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Запорізької міської
державної лікарні ветеринарної
медицини задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 18.09.2013
скасувати та залишити в силі рішення
Господарського суду Запорізької
області від 11.06.2013 у справі № 908/1448/13.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ХАЗАР" (69054, м.
Запоріжжя, вул. Гоголя, 143, кімн. 4, ) на користь Запорізької
міської державної лікарні
ветеринарної медицини (69068, м.
Запоріжжя, вул. Іванова, 97, ) 1 940 (одну тисячу дев'ятсот сорок)
грн. 31 коп. судового збору за подання
касаційної скарги у справі № 908/1448/13
Господарського суду Запорізької
області.

Доручити Господарському суду
Запорізької області видати наказ.

Головуючий - суддя
Черкащенко М.М.

Судді:
Жукова Л.В.

Студенець В.І.