КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р. Справа№ 911/357/13-г

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Суліма В.В.

За участі представників:

від позивача: Коцупатий О.М. -
представник;

Макаренко В.А. - представник

від відповідача: Пархомчук Р.У. -
представник;

Соколов А.О. - представник

від третьої особи: не з'явилася

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Приватно-орендної агрофірми
«Україна» на рішення Господарського
суду Київської області від 15.04.2013 року
по справі № 911/357/13-г (суддя - Щоткін О.В.)

за позовом Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»

до Приватно-орендної агрофірми
«Україна»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Міністерство аграрної
політики та продовольства України

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Державне сільськогосподарське
підприємство «Головний селекційний
центр України» звернулось до
Господарського суду Київської області
з позовом до Приватно-орендної фірми
«Україна» про визнання недійсним
Договору про надання послуг № 1 (51/2010),
укладеного 31.03.2010 між позивачем та
відповідачем.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 15.04.2013 року у
справі № 911/357/13-г позовні вимоги
задоволені повністю, визнано недійсним
договір про надання послуг за № 1 (51/2010),
укладений 31 березня 2010 року між
Приватно-орендною агрофірмою
«Україна» та Державним
сільськогосподарським підприємством
«Головний селекційний центр України» з
моменту укладення та вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу до
Київського апеляційного
господарського суду, у якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Київської області від 15.04.2013 року у
справі № 911/357/13-г скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні позову
Державного сільськогосподарського
підприємства «Головний селекційний
центр України» до Приватно-орендної
агрофірми «Україна» про визнання
правочину недійсним відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права при неправильній
оцінці фактичних обставин справи.

Відповідач зазначає, що позивач не є
розпорядником державних коштів, а тому
недотримання вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 17.10.2008 «Про
затвердження положення про закупівлю
товарів, робіт і послуг за державні
кошти» не може бути підставою для
визнання договору недійсним.

Крім того, апелянт стверджує, що судом
першої інстанції не обґрунтовано, що
Договір про надання послуг укладено на
вкрай невигідних умовах для держави та
суперечить інтересам держави.

Розпорядженням Секретаря судової
палати від 24.12.2013 року для розгляду
апеляційної скарги було визначено
колегію суддів у складі, Головуючого
судді: Тарасенко К.В. суддів: Корсакової
Г.В., Суліма В.В.

Представник позивача через відділ
діловодства Київського апеляційного
господарського суду надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечував
проти доводів апеляційної скарги
відповідача, просив залишити її без
задоволення, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Крім того, позивачем надано письмові
пояснення по справі, в яких зазначено,
що у зв'язку з виконанням спірного
Договору держава недоотримала 271 459,24
грн. податку на додану вартість, що
підтверджує невідповідність спірного
Договору інтересам Держави.

У свою чергу Міністерство аграрної
політики та продовольства України
через відділ діловодства Київського
апеляційного господарського суду
надало свої пояснення щодо
обґрунтованості позовних вимог, а
також відсутності підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду першої
інстанції.

24.12.2013 від представника відповідача
надійшло клопотання про залучення до
матеріалів справи додаткових доказів,
а саме актів приймання-передачі
виконаних робіт за спірним договором.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 розгляд
справи відкладено на 28.01.2014.

Представник відповідача через відділ
діловодства Київського апеляційного
господарського суду 28.01.2014 заявив
клопотання про фіксування судового
процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, а також клопотання про
витребування додаткових доказів, а
саме: нової редакції статуту
Державного сільськогосподарського
підприємства «Головний селекційний
центр України» та наказу № 689 від 26.11.2013
щодо затвердження нової редакції
статуту, у зв'язку з чим у судовому
засіданні просив відкласти розгляд
справи.

Заслухавши думку представників сторін,
колегія суддів дійшла висновку, що
клопотання про витребування
додаткових доказів та відкладення
розгляду справи задоволенню не
підлягає, оскільки внесення змін до
статуту позивача не впливає на
вирішення спору, а інших підстав для
відкладення розгляду справи колегія
суддів не вбачає.

У судовому засіданні представник
відповідача заявив усне клопотання про
відвід колегії суддів з посиланням на
упередженість колегії суддів та
затягування судового процесу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014 у
задоволенні заяви про відвід складу
суду відмовлено.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Заслухавши думку представників сторін,
колегія суддів приходить до висновку
про можливість розгляду справи за
відсутності представника третьої
особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
відзиву та письмових пояснень,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

31.03.2010 між Приватно-орендною агрофірмою
«Україна» (виконавець) та Державним
сільськогосподарським підприємством
«Головний селекційний центр України»
(замовник) було укладено договір про
надання послуг №1 (51/2010) (надалі -
Договір).

Відповідно до умов Договору, з метою
залучення ресурсів і фахівців для
організації та виконання
бізнес-процесів (робіт (послуг) у
рослинництві), концентрації ресурсів і
зусиль на ключових напрямах
діяльності, економії витрат на
реалізацію завдань та проектів,
істотного зниження ризиків
(операційних, фінансових,
управлінських, облікових та ін.
бізнес-ризиків) та досягнення
замовником господарських цілей: по
вирощуванню сільськогосподарських
товарів (кукурудзи, пшениці, ріпаку,
сої, соняшнику, ті ін.) на всіх площах,
які обробляє замовник; торгівлі
(продажу) зерном, насінням та кормами
для тварин; заготівлі, виробництва та
переробки сільськогосподарських
товарів (продукції), замовник замовляє,
а виконавець зобов'язується надавати
послуги у рослинництві та послуги
супутні веденню сільськогосподарської
діяльності, а саме: передпосівна
підготовка полів і насіння
сільськогосподарських культур; посів і
садіння сільськогосподарських
культур; обприскування
сільськогосподарських культур;
надання послуг із збирання врожаю та
підготування продукції до первинної
реалізації: очищення, різання,
сортування, сушіння, дезінфекція,
покривання воском, полірування,
пакування, лущення, замочування,
охолодження чи пакування навалом
включно з фасуванням у без кисневому
середовищі; захист рослин від хвороб і
шкідників; агрохімічне обслуговування;
надання послуг сільськогосподарською
технікою разом з обслуговуючим
персоналом; збирання врожаю та його
складування (брикетування); проведення
інших польових робіт, включаючи
внесення добрив та засобів захисту
рослин; пакування та підготовка до
продажу, в тому числі сушіння, очищення,
розмелювання, дезінфекція та
силосування сільськогосподарської
продукції; зберігання
сільськогосподарської продукції;
надання послуг з використання
сільськогосподарської техніки;
знищення бур'яну та шкідливих комах,
оброблення посівів і
сільськогосподарських площ засобами
захисту рослин; надання
консультативних послуг з питань
оподаткування, бухгалтерської
звітності та обліку, організації
внутрішнього виробничого управління.

Згідно з п. 1.3 Договору замовник задля
як найскорішого та ефективного
досягнення своїх господарських цілей,
враховуючи згоду, зацікавленість та
відповідний досвіді виконавця, бере на
себе безумовне та безвідкличне
зобов'язання доручити виключно
виконавцю реалізувати (продати)
сільськогосподарську продукцію
(товари) з врожаю, зібраного за цим
договором виконавцем, на умовах
Договору комісії, узгоджених Сторонами
не пізніше дати підписання цього
Договору.

Положеннями п. 8.1 Договору сторони
погодили, що він набуває чинності з
моменту його підписання сторонами і
діє до 31 грудня 2015р.

Розцінки за виконані роботи (послуги)
визначені в додатку № 2 до Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання цього договору Державним
сільськогосподарським підприємством
«Головний селекційний центр України»
01.08.2010 року надано Приватно-орендній
агрофірмі «Україна» технічне завдання
на 2010-2011 рр., з якого вбачається, що
замовник замовляє виконавцю виконати
частину обумовлених договором послуг
на площі 954 га земельної ділянки,
зокрема, щодо вирощування кукурудзи,
сої, озимого ріпаку, озимої пшениці,
вівса.

У відповідності до п.п. 2.4-2.6 Договору
вартість наданих послуг вказується в
актах наданих послуг, які підписуються
сторонами.

Розрахунки за цим Договором
проводяться в безготівковій формі в
національній валюті України шляхом
перерахуванням замовником грошових
коштів на розрахунковий рахунок
виконавця та/або шляхом надання
замовником виконавцю за Актом
приймання-передачі
сільськогосподарської продукції
(товарів) та/або шляхом припинення
зобов'язань зарахуванням чи за
домовленістю Сторін.

Після підписання Акту наданих послуг
оплата наданих за цим Договорам послуг
здійснюється замовником не пізніше 3-х
(трьох) днів після підписання Акту
наданих послуг. Оплата наданих за цим
Договором послуг вважається
здійсненою замовником у разі погашення
зобов'язань замовника за цим Договором
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог чи за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 3.1 Договору після
підписання акту надання послуг оплата
наданих за цим договором послуг
здійснюється замовником не пізніше 3
днів після підписання акту наданих
послуг. Винна особа несе
відповідальність згідно умов договору
та чинного законодавства.

Як правильно встановлено у рішенні
суду першої інстанції, спірний договір
містить ознаки та елементи одного
договору - договору про надання послуг.
У зв'язку з чим при вирішенні питань, що
виникають у спірних правовідносинах, в
тому числі про визнання договору № 1
від 31.03.2010р. недійсним, суд виходить з
положень Глави 63 Цивільного кодексу
України стосовно договорів про надання
послуг.

У відповідності до ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Положеннями ст. 277 Цивільного кодексу
України визначено, що правочин
юридичної особи, вчинений нею без
відповідного дозволу (ліцензії), може
бути визнаний судом недійсним.

У відповідності до Статуту Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр України»,
останнє перебуває у загальнодержавній
власності і підпорядковане
Міністерству аграрної політики (орган
управління майном).

Статутом підприємства також визначено,
що його керівник самостійно вирішує
всі питання діяльності підприємства за
винятком тих, що віднесені Статутом до
компетенції Органу управління майном
та інших органів управління цього
підприємства.

В свою чергу, керівник підприємства
укладає договори на виконання робіт,
пов'язаних із здійсненням програм
селекції у скотарстві України, а також
інші договори та угоди.

Згідно з розділом 8 Статуту, основним
узагальнюючим показником фінансових
результатів діяльності підприємства є
прибуток. Прибуток направляється на
розвиток виробництва, соціальний
розвиток, матеріальне заохочення та
інші цілі.

Пунктом 5 ст. 75 Господарського кодексу
України визначено, що державне
комерційне підприємство не має права
безоплатно передавати належне йому
майно іншим юридичним особам чи
громадянам, крім випадків,
передбачених законом. Відчужувати
майнові об'єкти, що належать до
основних фондів, державне комерційне
підприємство має право лише за
попередньою згодою органу, до сфери
управління якого воно належить, і лише
на конкурентних засадах, якщо інше не
встановлено законом. Розпоряджатися в
інший спосіб майном, що належить до
основних фондів, державне комерційне
підприємство має право лише у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до положень постанови
Кабінету Міністрів України від 17.10.2008 №
921 «Про затвердження Положення про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти» (в редакції станом на
момент укладення спірного Договору),
державна закупівля - придбання товарів,
робіт і послуг за державні кошти в
установленому цим Положенням порядку.

Договір про закупівлю - договір, який
укладається між замовником і учасником
за результатами процедури закупівлі та
передбачає надання послуг, виконання
робіт або набуття права власності на
товари, в тому числі на умовах лізингу,
за державні кошти.

Пунктом 9 зазначеної постанови № 921
передбачено, що замовник - розпорядник
державних коштів, який здійснює
закупівлю в установленому цим
Положенням порядку. Пунктом 18
Постанови, розпорядники державних
коштів - органи державної влади, органи
влади Автономної Республіки Крим,
органи місцевого самоврядування, інші
органи, установи та організації,
визначені Конституцією України і
законодавством, підприємства, а також
підприємства, установи чи організації,
уповноважені на отримання державних
коштів, взяття за ними зобов'язань і
здійснення платежів.

Предмет закупівлі - визначені
замовником (за обсягом, номенклатурою
або місцем поставки товару (виконання
робіт, надання послуг) товари, роботи чи
послуги, на які в межах єдиної
процедури закупівлі дозволяється
подавати тендерні пропозиції або
пропозиції, внесені на переговорах при
застосуванні процедури закупівлі в
одного учасника. Кількість тендерних
пропозицій на один предмет закупівлі
при проведенні торгів не може бути
меншою ніж дві (п.16 Положення).

Для організації та проведення процедур
закупівель замовник утворює тендерний
комітет на засадах колегіальності у
прийнятті рішень, відсутності
конфлікту інтересів членів тендерного
комітету та їх неупередженості.

При цьому, закупівля може
здійснюватися шляхом проведення таких
процедур: відкриті торги; торги з
обмеженою участю; двоступеневі торги;
запит цінових пропозицій (котирувань);
редукціон; закупівля в одного учасника.

Враховуючи, що органом управління
державного підприємства є
Міністерство аграрної політики та
продовольства України. У відповідності
до Положення «Про Міністерство
аграрної політики України»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 2006 р.
№ 1541 (в редакції від 17.02.2010р., яка була
чинною на момент укладення договору),
Мінагрополітики є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань забезпечення
реалізації державної аграрної
політики, продовольчої безпеки
держави, державного управління у сфері
сільського господарства, садівництва,
виноградарства, харчової і переробної
промисловості та комплексного
розвитку сільських територій.

Згідно даного Положення, Міністерство
агрополітики України, забезпечує у
встановленому законодавством порядку
здійснення державного контролю та
нагляду у сфері закупівель товарів,
робіт і послуг за державні кошти.

Тобто, саме на Міністерство аграрної
політики України покладений обов'язок
як органу управління майном Державного
сільськогосподарського підприємства
«Головний селекційний центр»
здійснювати повноваження з приводу
погодження укладення будь-якого виду
договорів, які стосуються використання
державних коштів, однак сторонами не
надано доказів такого погодження.

Положеннями ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України встановлено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 203 Цивільного
кодексу України особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Таке право становить елемент їх
правового статусу. Дієздатність
юридичних осіб у певних сферах
підприємницької діяльності виникає
лише після отримання у встановленому
порядку відповідної ліцензії (дозволу),
оскільки така дієздатність може
обмежуватися законом.

З наведеного вбачається, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що спірний Договір
відноситься до договорів, право на
укладення яких передбачено крім
загальних, спеціальними нормами
законодавства та підзаконними
нормативними актам, оскільки
зазначений правочин укладений за
рахунок державних коштів та у зв'язку з
чим на його укладення необхідний був
дотриманий спеціальний порядок його
укладення, що не було дотримано
сторонами, що у відповідності до
приписів ст. 215 Цивільного кодексу
України є підставою для визнання
спірного Договору недійсним.

Пунктом 8 Положення про закупівлю
товарів, робіт і послуг за державні
кошти № 921 передбачено, що закупівля
товарів, робіт, послуг здійснюється за
принципами максимальної економії та
ефективності, добросовісної
конкуренції серед учасників,
відкритості і прозорості та всіх
стадіях закупівлі, недискримінації
учасників, об'єктивної та
неупередженої оцінки тендерних
пропозицій.

Укладаючи договір та зазначаючи в
додатку № 2 розцінки за діючі послуги,
сторони не довели, що саме ці ціни були
на той момент найвигіднішими, а договір
був укладений на найсприятливіших
умовах при дотриманні максимальної
економії та ефективності,
добросовісної конкуренції серед
учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з доводами суду першої
інстанції, що укладаючи договір без
проведення тендеру, встановленого для
такого виду правочину, одним із
учасників якого є державне
підприємство стосовно використання
державних коштів та вкрай на
невигідних умовах для держави, без
погодження органу управління -
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, вказаний
правочин суперечить інтересам держави,
у зв'язку з чим договір підлягає
визнанню недійсним з моменту його
укладення, а відповідно, позов є
обґрунтованими та підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга
відповідача є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватно-орендної
агрофірми «Україна» залишити без
задоволення, рішення Господарського
суду Київської області від 15.04.2013 по
справі № 911/357/13-г залишити без змін.

Матеріали справи № 911/357/13-г повернути
до Господарського суду Київської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
Г.В. Корсакова

В.В. Сулім