ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"12" лютого 2014 р.
Справа № 918/170/14

Суддя Кочергіна В.О. розглянувши
матеріали

за позовом Дебелого Олександра
Панасовича с. Дубки Сарненського
району Рівненської області

до арбітражного керуючого Тихончук
Лесі Хотіївни м. Рівне

про включення до реєстру вимоги щодо
виплати заборгованості по зарплаті.

ВСТАНОВИВ:

11.02.2014р. до господарського суду
Рівненської області надійшли
матеріали позовної заяви за позовом
Дебелого Олександра Панасовича с.
Дубки Сарненського району Рівненської
області до арбітражного керуючого
Тихончук Лесі Хотіївни м. Рівне про
включення до реєстру вимоги щодо
виплати заборгованості по зарплаті.

Проаналізувавши надіслані матеріали
справи, господарський суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
прийняття їх до розгляду з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи у
спорах, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України)
господарські суди розглядають справи в
порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає
приписам статті 1 ГПК України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Згідно зі статтями 1, 21 ГПК України
позивачами в судовому процесі можуть
бути підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи, а
також громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до приписів вищезазначених
статей Кодексу фізичні особи-громадяни
не можуть бути сторонами у
господарській справі, окрім спорів, що
виникають з корпоративних відносин.

Водночас пунктом 7 частини 1 статті 12
ГПК України встановлено, що
господарським судам підвідомчі,
зокрема, справи у спорах з майновими
вимогами до боржника, стосовно якого
порушено справу про банкрутство, у тому
числі справи у спорах про стягнення
заробітної плати.

Як вбачається з позовної заяви позивач
- Дебелий Олександр Панасович
звернувся до суду з даним позовом до
арбітражного керуючого Тихончук Лесі
Хотіївни про зобов'язання останньої
внести до реєстру вимог кредиторів у
справі господарського суду
Рівненської області № 5019/2076/12 про
банкрутство відкритого акціонерного
товариства "Сарненський комбінат
хлібопродуктів" відомості про вимоги
позивача щодо виплати заробітної плати
у розмірі 7 257 грн. 51 коп.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24
жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" встановлено, що до
компетенції господарських судів
віднесено розгляд усіх справ про
банкрутство, а також справ у спорах з
майновими вимогами до боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, за певними винятками
(пункт 7 частини першої статті 12 ГПК
України). Зазначені справи відповідно
до частини другої статті 41 ГПК України
розглядаються в порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законами України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Так, частиною 1 статті 6 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції, чинній на момент порушення
провадження у справі про банкрутство
відкритого акціонерного товариства
"Сарненський комбінат хлібопродуктів")
передбачено, що справи про банкрутство
підвідомчі господарським судам і
розглядаються ними за
місцезнаходженням боржника.

Відповідно до частини 1 статті 14
вищезазначеного Закону (у редакції,
чинній на момент порушення провадження
у справі про банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Сарненський
комбінат хлібопродуктів") кредитори за
вимогами, зокрема, щодо виплати
заробітної плати, мають право подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Копії
зазначених заяв та доданих до них
документів кредитори надсилають
боржнику та розпоряднику майном.

Аналогічна норма міститься у статті 23
даного Закону в чинній редакції.

Суд вважає необхідним роз'яснити, що
питання про включення до реєстру вимог
кредиторів відомостей (вимог) щодо
виплати заробітної плати вирішується у
рамках порушеної справи про
банкрутство шляхом подання
відповідної письмової заяви з цими
вимогами до боржника, а також
документів, що їх підтверджують. Дані
вимоги вирішуються господарським
судом, який розглядає відповідну
справу про банкрутство боржника.

У той же час вирішення даного питання
шляхом подання до господарського суду
позовної заяви у загальному порядку,
тобто у позовному провадженні, чинним
законодавством України не передбачене.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 62 ГПК
України суддя відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо заява не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Зі змісту пункту 3.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вбачається, що суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви
на підставі пункту 1 частини 1 статті 62
ГПК України, якщо спір непідвідомчий
господарському суду, зокрема, коли його
вирішення законодавством України
віднесено до компетенції іншого
органу, яким, у даному випадку, є
господарський суд (склад суду), в
провадженні якого перебуває справа №
5019/2076/12 про банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Сарненський
комбінат хлібопродуктів".

Враховуючи вище викладене, суд дійшов
висновку про те, що дана позовна заява
згідно пункту 1 частини 1 статті 62 ГПК
України не підлягає розгляду в
господарських судах України у рамках
позовного провадження шляхом подання
позовної заяви до арбітражного
керуючого, у зв'язку з чим у її
прийнятті слід відмовити.

Також суд вважає необхідним роз'яснити,
що у разі незгоди з судовим рішенням чи
діями (бездіяльністю) арбітражного
керуючого щодо внесення змін до
реєстру вимог кредиторів, позивач не
позбавлений можливості оскаржити такі
дії в рамках порушеної господарським
судом Рівненської області справи №
5019/2076/12 про банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Сарненський
комбінат хлібопродуктів" шляхом
подання відповідної письмової заяви з
вимогами до боржника, а також
документів, що їх підтверджують, копії
яких повинні бути надіслані боржнику
та розпоряднику майном.

Крім того, кредитору при зверненні з
заявою про вимоги до боржника
необхідно врахувати, що абзащом 9
частини 3 статті 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що заява кредитора
підписується кредитором або його
уповноваженим представником.

Керуючись статтями 1, 12, 21, пунктом 1
частини 1 статті 62 та статтею 86 ГПК
України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви
Дебелого Олександра Панасовича до
арбітражного керуючого Тихончук Лесі
Хотіївни про включення до реєстру
вимоги щодо виплати заборгованої
зарплати.

2. Позовну заяву і додані до неї
документи повернути позивачу.

Суддя
Кочергіна В.О.

Віддруковано 3 примірники:

1 - в наряд;

2 - позивачу (Рівненська обл.
Сарненський р-н, с. Дубки, вул.
Центральна, 63);

3 - відповідачу (33001, м. Рівне, вул.
Фруктова, 4/1).