ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2014 р.Справа № 922/4417/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "КСМ-Трейд", м. Київ,
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт", м. Харків,
про стягнення 384036,40 грн. за участю
представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "КСМ-Трейд", звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
відповідача, ТОВ "Стандарт", про
стягнення заборгованості. Після
прийняття судом заяви про зменшення
суми позовних вимог позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
за договором поставки № С012/1-13 від
12.02.2013р. у зальній сумі 384036,40 грн., в т.ч.
основна заборгованість - 264832,97 грн.,
пеня - 34925,09 грн., штраф - 78727,30 грн., 3%
річних - 5551,04 грн.

В слуханні справи 19.11.2013р.
оголошувалась перерва до 28.11.2013р. о09:30
год.

У судове засідання 08.01.2014р. сторони не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені ухвалою
суду, отримання якої підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

Від позивача надходили клопотання від
25.11.2013р., 23.12.2013р. про розгляд справи за
відсутності його представника.

Відповідач про причини неявки суду не
повідомив. У судовому засіданні 28.11.2013р.
представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на те, що ним
сплачено позивачу суму більше, ніж та,
на яку був поставлений позивачем товар.
Відповідач відзив на позов не надав.

Оскільки сторони про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, однак своїми процесуальними
правами щодо участі в судовому
засіданні не скористались, суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності сторін за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що між товариством з
обмеженою відповідальністю "КСМ-ТРЕЙД"
(продавець, позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ"
(покупець, відповідач) укладений
Договір поставки № С012/1-13 від 12.02.2013 р.
(далі - Договір), відповідно до умов
якого продавець зобов'язався
передавати у власність покупця, а
покупець, відповідно зобов'язався,
прийняти та оплатити технічні мастила,
масла та рідину (надалі - продукція) на
умовах даного Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору умови
поставки продукції визначають за
згодою сторін на момент подачі
замовлення, поставка здійснюється
згідно рахунку-фактури продавця на
партію продукції протягом 10 робочих
днів з моменту узгодження замовлення
покупця.

Відповідно до п. 4.3. Договору передача
права власності на продукцію
відбувається в момент передачі
продукції в розпорядження покупця, що
підтверджується видатковою накладною
продавця. Датою поставки вважається
дата виписки видаткової накладної
продавця.

Згідно п. 5.1 Договору покупець здійснює
оплату продукції шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок продавця згідно
рахунку-фактури на кожну партію
продукції в наступні строки згідно
категорії відвантаженої продукції:

- наливна продукція - протягом 10-ти
календарних днів з моменту поставки
партії продукції;

- фасована продукція - протягом 25-ти
календарних днів з моменту поставки
партії продукції.

На виконання умов Договору позивачем
на адресу позивача поставлена
продукція, а саме :

- олива (наливна) згідно видаткової
накладної від 18 лютого 2013 р. № КСМ-0218-15
на суму 355724,87 грн.;

- олива (фасована) згідно видаткової
накладної від 13 березня 2013 р. № КСМ-0313-1
на суму 11531,26 грн.;

- олива (наливна) згідно видаткової
накладної від 15 березня 2013 р. № КСМ-0315-4
на суму 344715,08 грн.;

- олива (фасована) згідно видаткової
накладної від 04 квітня 2013 р. № КСМ-0404-7
на суму 86832,96 грн.

Отримання товару саме працівниками
відповідача підтверджується виданими
довіреностями на отримання ТМЦ.

Таким чином позивачем на адресу
відповідача поставлений товар на
загальну суму 798804,17 грн.

Відповідач посилався на те, що ним
оплачена отримана продукція, в
підтвердження чого надав платіжні
доручення на здійснення оплат на
користь позивача.

З наданих платіжних доручень
вбачається, що відповідачем
здійснювались оплати протягом 2011 року
та 2013 року. В платіжних дорученнях за 2011
рік підставою оплати вказаний договір
№ 012062 від 20.01.2011р. В своїх письмових
поясненнях позивач вказує на те, що між
ним та відповідачем дійсно укладався
договір на поставку продукції № 012062
від 20.01.2011р., по якому відповідач
розрахувався повністю.

Суд також зазначає, що платіжні
доручення про здійснення оплат в 2011
році не є доказами виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, що був укладений в лютому 2013
року.

Позивачем зі свого боку складені акти
звірки взаєморозрахунків по договорам
від 2011 року та від 2013 року, в яких ним
враховані всі проплати здійснені за
даний період відповідачем, зокрема,
враховані всі платіжні доручення, що
надані відповідачем до матеріалів
справи.

Так, згідно наданих відповідачем
платіжних доручень за період з 15.02.2013р.
по 21.10.2013р. (а.с. 73-107) відповідачем
здійснена оплата товару на користь
позивача в загальній сумі 533971,21 грн., а
товар поставлений на суму 798804,17 грн.,
отже неоплаченою залишалась сума 264832,96
грн., строк оплати якої настав.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), тому, згідно зі
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не
виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у визначений строк, позивачем
обґрунтовано пред'явлено до стягнення
основний борг у сумі 264832,97 грн.

Згідно з п. 9.1. Договору у випадку
порушення покупцем строків розрахунку
згідно п. 5.1 Договору покупець сплачує
продавцю пеню в розмірі 0,1 % від
вартості неоплаченої продукції за
кожен день прострочення, при цьому
відповідно до п.9.3 Договору в разі
прострочення оплати більше ніж на 15
днів покупець також сплачує штраф у
розмірі 10% від повної вартості партії
продукції згідно накладної.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Отже, штраф та
пеня є різновидами неустойки, які
відрізняються тим, що розмір пені
залежить від тривалості прострочення
боржника, а штраф не залежить.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок пені (а.с. 149), відповідно до
якого сума нарахованої пені складає
34925,09 грн.

Розрахунок пені зроблений з
урахуванням дати поставки кожної
партії товару, з врахуванням
здійснених оплат, а також положень ст. 3
Закону України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" щодо розміру пені (крім
поставки від 04.04.2013р., по якій пеня
нарахована в розмірі 0,1% від суми
прострочення за кожен день
прострочення).

Однак, позивачем не враховані
положення ч. 6 ст. 232 ГК України, якою
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Так, по поставці від 18.02.2013р.
нарахування пені здійснено за 220 днів
прострочення, а по поставці від 15.03.2013р.
за 195 днів, що перевищує 6 місяців, при
цьому суд зазначає, що сторони не
встановлювали в договорі більш
тривалий термін для нарахування пені.

Таким чином, з врахуванням викладеного,
до стягнення підлягає пеня за
прострочення виконання відповідачем
своїх зобов'язань по оплаті товару в
загальній сумі 24421,74 грн., в іншій
частині суд відмовляє, оскільки
нарахування здійснено безпідставно.

Також позивачем зроблено нарахування
штрафу в загальній сумі 78727,30 грн., що
відповідає умова договору, оскільки
відповідачем допущено прострочення
оплати кожної партії товару більше ніж
на 15 днів, а тому в даній частині
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок 3% річних, відповідно до
якого нараховані річні складають 5551,04
грн.

Наданий розрахунок 3% річних відповідає
умовам Договору та вимогам чинного
законодавства.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення 3% річних у сумі 5551,04
грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача
пропорційно сумі задоволених позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Стандарт" (місце
реєстрації: 61125, м. Харків, вул.
Мар"їнська, 20; поштова адреса : 61057, м.
Харків, вул. Римарська, 18-А, код 24676297) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "КСМ-Трейд" (04071, м.
Київ, вул. Константинівська, 15-А, код
37333587) 264832,97 грн. основної
заборгованості, 24421,74 грн. пені, 78727,30
грн. штрафу, 5551,04 грн. 3% річних, 7470,66 грн.
судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 13.01.2014 р.

Суддя Яризько В.О.