КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. Справа№
910/12019/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Кондес Л.О.

Ропій Л.М.

при секретарі:
Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Плясун О.І., дов.
від 31.12.2013 №294,

від відповідача Портянко О.І., дов.
від 14.01.2014 №8,

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерна компанія "Київводоканал"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 (дата підписання -
25.10.2013)

у справі №910/12019/13 (головуючий суддя
Босий В.П., судді: Літвінова М.Є.,
Мандичев Д.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Акціонерна компанія
"Київводоканал"

до Державного підприємства
Міністерства оборони України
"Укрвійськбуд"

про стягнення 848162,30 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 у задоволені позову
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерна компанія "Київводоканал"
(далі - позивач) до Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Укрвійськбуд" (далі -
відповідач) про стягнення 848162,30 грн
відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі. Апеляційна скарга
мотивована тим, що:

Філія ДП МОУ "Укрвійськбуд" - "135
Домобудівельний комбінат" (далі - Філія)
не є юридичною особою, а отже ДП МОУ
"Укрвійськбуд" є належним відповідачем
у справі;

невірний висновок зробив суд першої
інстанції, що послуги з водопостачання
та водовідведення мали надаватись за
адресою: м. Київ, вул. Бориспільська,19,
оскільки дана адреса є юридичною
адресою Філії відповідача. Виникнення
заборгованості не має прив'язки до
конкретної адреси надання послуг,
оскільки фактично послуги надавались
позивачем за адресами: вул.Поліська, 13
та вул.Бориспільська 21-49 у місті Києві,
згідно інформації, наданої Філією
відповідача;

безпідставним є посилання відповідача
на договір купівлі-продажу нерухомості
від 18.08.2005 між відповідачем та ТОВ
"Мет-Інвест", за яким цілісний майновий
комплекс за адресою: місто Київ, вул.
Бориспільська,19 передано у приватну
власність;

акти про зняття показань з приладів
обліку за період з 01.11.2009 по 31.12.2012
підписані представником Філії
відповідача, що свідчить про отримання
нею послуг з водопостачання та
водовідведення.

Крім того, як зазначає позивач,
відповідач у листі від 16.07.2013 №112 визнав
факт існування заборгованості.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013
сформовано для розгляду апеляційної
скарги колегію суддів у складі:
головуючий суддя Рябуха В.І., судді:
Кондес Л.О., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 22.01.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 11.12.2013) позивачу - 13.12.2013 та
відповідачу - 16.12.2013, які долучені до
матеріалів справи.

22.01.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014
відкладено розгляд справи на 12.02.2014.

28.01.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду позивач надав
належним чином завірені копії
дислокації житлового фонду Філії
(додаток №4 до договору від 22.07.2003
№02820/1-1-02), довідку Філії про балансову
належність будинків та зведені
відомості КП ГІОЦ розщеплення оплат
відповідача (холодна вода) за період з
01.11.2009 по 31.12.2012, банківську виписку, що
свідчить про часткову оплату
відповідачем послуг з водопостачання
та водовідведення.

11.02.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду на виконання
ухвали суду від 22.01.2014 позивач надав
письмові пояснення, а відповідач -
належним чином завірені копії
документів.

У судовому засіданні 12.02.2014 представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, рішення
Господарського суду міста Києва від
21.10.2013 скасувати, постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача заперечив
доводи апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту та інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У частині 1 ст.901 ЦК України зазначено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.07.2003 між позивачем (постачальник) та
Філією ДП Міністерства оборони України
"Укрвійськбуд"-135 ДБК (абонент) укладено
договір №02820/1-1-02 на послуги
водопостачання та водовідведення (далі
- договір), за умовами якого
постачальник зобов'язується надавати
абоненту послуги з постачання питної
води та водовідведення, а абонент
зобов'язується розраховуватись за
вищезазначені послуги згідно умов
договору та Правил користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення в міста і селищах
України, затверджених
Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994
№65 (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору абонент
зобов'язаний:

сплачувати вартість наданих послуг за
тарифами, встановленими в порядку,
передбаченому чинним законодавством;

представляти перелік об'єктів, в тому
числі субабонентів, яким подається
питна вода (приймаються стоки) у
відповідності з вимогами Правил
користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в
міста і селищах України;

при відчужені належних йому об'єктів
водоспопоживання абонент вносить про
це зміни до договору у семиденний
термін з моменту підписання акта
прийому-передачі майна, сповіщає
нового власника про обов'язок
оформитися абонентом у постачальника;
тощо.

Абонент в кінці кожного кварталу
направляє до постачальника свого
повноважного представника з письмовою
інформацією щодо об'єму спожитих ним
послуг з водопостачання
(водовідведення), за останні три місяці,
для проведення звірки розрахунків з
постачальником та підписання
відповідного акта. У разі невиконання
даної умови договору, об'єм спожитих
послуг за відповідний період
приймається абонентом за даними
постачальника (п.2.3 договору).

Згідно п.3.5 договору абонент
розраховується за надані послуги у
порядку, встановленому органами
виконавчої влади у п'ятиденний термін з
дня представлення постачальником
платіжних документів до банківської
установи.

У разі незгоди щодо кількості або
вартості отриманих послуг абонент
зобов'язаний у п'ятиденний термін з дня
представлення постачальником
платіжних документів до банківської
установи, направити повноважного
представника з обґрунтовуючими
документами для проведення звірки
розрахунків та підписання
відповідного акта в цей же термін. При
невиконанні цієї умови дані
постачальника вважаються прийнятими
абонентом (п.3.6 договору).

Пунктом 3.7 договору встановлено, що
кожного місяця постачальник виставляє
платіжну вимогу за надані послуги
згідно договору. Оплата проводиться
шляхом зарахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок постачальника.

Договір є безстроковим, діє на весь час
надання послуг до моменту його
розірвання і набуває чинності з
моменту його підписання сторонами (п.7.1
договору).

Договір підписано представниками
сторін, підписи яких скріплено
печатками.

З наданих позивачем дислокації
житлового фонду Філії (додаток №4 до
договору від 22.07.2003 №02820/1-1-02) та довідки
Філії про балансову належність
будинків вбачається, що Філія
обслуговує будинки за адресами: м.Київ,
пров. Поліській,13, вул. Бориспільська, 21,
23, 29, 31, 33, 35, 37, 39-а, 41, 43, 45, 47, 49 та
гуртожитки по вул. Бориспільська, 25, 27,
39, будинок по вул. Бориспільська, 37/1
знаходиться на балансі Філії ДП
Міністерства оборони України
"Укрвійськбуд"-135 ДБК.

Дислокація житлового фонду підписана
представником Старовойтовою І.І., а
довідка про балансову належність
будинків - представником Старовойтовою
І.І., бухгалтером та паспортистом,
підписи яких скріплено печаткою Філії
ДП Міністерства оборони України
"Укрвійськбуд"-135 ДБК.

Таким чином, Філія обслуговувала усі
зазначені вище будинки.

В матеріалах справи наявні розшифровки
рахунків абонентів, в яких вказані
об'єми спожитих послуг, тарифи, за якими
проводились нарахування та вартість
наданих послуг за період з 01.11.2009 по
31.12.2012.

З наданих позивачем актів про зняття
показань приладу обліку по кожній
адресі окремо (перелік адрес зазначено
вище) за період з 01.11.2009 по 31.12.2012
вбачається, що вони підписані
представниками Філії ДП Міністерства
оборони України "Укрвійськбуд"-135 ДБК
без зауважень та заперечень проти
обсягів наданих послуг. Зазначене
свідчить про отримання Філією послуг
від позивача з водопостачання та
водовідведення у період з 01.11.2009 по
31.12.2012.

Отримуючи питну воду, Філія контролює
її облік згідно встановлених
лічильників холодної води на вводі в
житловий будинок, її використання, для
чого регулярно проводяться огляди
внутрішньобудинкових мереж,
профогляди квартирного сантехнічного
обладнання та нарахування мешканцям за
надані послуги з холодного
водопостачання та водовідведення.

В матеріалах справи відсутні будь-які
листи-заперечення Філії щодо обсягів
та вартості наданих позивачем послуг.

Натомість Філія зверталась до позивача
у спірний період з листами про заміну
лічильника холодного постачання,
повідомляла про орендарів приміщень у
вказаних вище будинках, тощо.

Позивач зазначає, що у період з 01.11.2009 по
31.12.2012 надав Філії послуги з
водопостачання та водовідведення на
загальну суму 1668970,80 грн, які були
оплачені частково в сумі 925479,13 грн. Дане
твердження відповідачем не
заперечується.

Таким чином, заборгованість Філії
перед позивачем за водопостачання та
водовідведення становить 743491,69 грн.

У ч.1 ст. 903 ЦК України вказано, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст. 16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" порядок
надання житлово-комунальних послуг має
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про питну
воду та питне водопостачання"
споживачі питної води зобов'язані
своєчасно вносити плату за використану
питну воду відповідно до встановлених
тарифів на послуги централізованого
водопостачання і водовідведення.

16.07.2013 директор Філії надіслав позивачу
лист №112, в якому зазначив, що станом на
31.05.2013 за Філією обліковується борг за
послугу з водопостачання та
водовідведення в сумі 2050039,41 грн, який
виник внаслідок господарської
діяльності ще 135 Домобудівельного
комбінату та несплатою ним коштів за
водопостачання; вказана
заборгованість залишилась на
бухгалтерському обліку Філії. У листі
Філія просила позивача розстрочити
суму основного боргу за послуги
водопостачання та водовідведення.

З огляду на викладене вище, враховуючи
відсутність доказів оплати Філією
боргу, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення позову в частині
стягнення з відповідача 743491,69 грн боргу
його Філії за послуги з водопостачання
та водовідведення.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК України).

У відповідності до ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Дана стаття визначає загальні правила
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора
вимагати стягнення боргу, враховуючи
індекс інфляції та відсотки річних, є
способом захисту майнових прав та
інтересів кредитора, сутність яких
складається з відшкодування
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів, а також
отримання компенсації (плати) від
боржника за користування ним грошовими
коштами, які належать до сплати
кредитору.

Згідно п.п.4.1, 4.2 договору за
безпідставну відмову від оплати
наданих послуг абонент сплачує штраф у
розмірі 5% від несплаченої суми. За
несвоєчасну оплату послуг абонент
сплачує пеню з розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несплаченої
суми за кожен день прострочення.

Позивач наводить розрахунок та просить
суд стягнути з відповідача 2576,03 грн
пені за період з 01.07.2012 по 31.12.2012, 29017,99
грн інфляційних втрат за період з
лютого 2009 року по грудень 2012 року
включно, 35902,00 грн 3% річних, нарахованих
за період з 01.11.2009 по 31.12.2012 та 37174,59 грн 5%
штрафу.

Перевіривши розрахунки позивача,
колегія суддів вважає їх вірними, а
позов таким, що підлягає задоволенню.

Стосовно заяви відповідача від 06.09.2013
№508/юр про застосування річного строку
позовної давності щодо нарахування
пені колегія суддів зазначає наступне.
Обґрунтовуючи заяву відповідач
зазначає, що оскільки позивач
звернувся з позовом до суду 20.06.2013, то
повинен здійснювати розрахунок пені
починаючи з 20.06.2012, а не з 01.11.2009.

Однак, з наданого позивачем розрахунку
суми пені вбачається, що нарахування
пені здійснено з 01.07.2012 по 31.12.2012, тобто в
межах річного строку позовної
давності.

Щодо належного відповідача у справі,
колегія суддів зазначає, що відповідно
до ст.95 ЦК України філією є
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій. Філія не є
юридичною особою. Вона наділена майном
юридичної особи, що їх створила, і діє
на підставі затвердженого нею
положення. Керівник філій
призначається юридичною особою і діє
на підставі виданої нею довіреності.
Відомості про філію юридичної особи
включаються до єдиного державного
реєстру.

Відповідно до п.5.1.4 статуту Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Укрвійськбуд", затвердженого
наказом Міністерства оборони України
від 29.01.1998 №27 підприємство має право
створювати філії і затверджує
положення про них.

Наказом Державного підприємства
Міністерства оборони України
"Укрвійськбуд" від 15.12.1999 №78
затверджено Положення про Філію
Державного підприємства Міністерства
оборони України "Укрвійськбуд"-"135
Домобудівельний комбінат".

Згідно п.п.1.1, 1.2 положення Філія "135
Домобудівельний комбінат" є
відокремленим підрозділом Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Укрвійськбуд". Філія не є
юридичною особою.

Відповідно до ст.ст.1,21 ГПК України
сторонами в судовому процесі є
юридичні особи, а отже Державне
підприємство Міністерства оборони
України "Укрвійськбуд" як юридична
особа, за наказом якої створено Філію, є
належним відповідачем у справі.

Висновок суду першої інстанції, про те,
що заборгованість стягується
позивачем за послуги водопостачання та
водовідведення лише за адресою: вул.
Бориспільська, 19 не відповідає
підставам позову, відповідно до якого
позивач просить стягнути
заборгованість за послуги
водопостачання та водовідведення за
період з 01.11.2009 по 31.12.2012 за усіма
будинками, що знаходяться на балансі
Філії за адресами згідно довідки про
балансову належність будинків, поданої
Філією, та надає докази надання послуг
за відповідними адресами.

Зазначення Філією у своїх реквізитах
договору адреси місцезнаходження
об'єкта водопостачання: 02093, м. Київ, вул.
Бориспільська, 19, не свідчить, що
послуга надавалась позивачем лише за
даною адресою, оскільки, як вже було
зазначено вище, згідно п.2.2 договору
абонент зобов'язаний представляти
перелік об'єктів, яким подається питна
вода (приймаються стоки) у
відповідності з вимогами Правил шляхом
оформлення дислокації житлового фонду
(додаток №4 до договору від 22.07.2003
№02820/1-1-02) та надання довідки про
балансову належність будинків.

Факт відчуження будівель за адресою:
вул. Бориспільська,19 шляхом укладення
договорів купівлі-продажу не може бути
підставою для відмови в позові,
оскільки стягнення боргу за послуги
водопостачання та водовідведення
відбувається за отримання послуг
мешканцями будинків за іншими
адресами, а саме: м.Київ, вул.
Бориспільська, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39,
39-а, 41, 43, 45, 47, 49 та пров. Поліській,13.

Крім того, підписання представником
Філії актів про знаття показань
приладу обліку по кожній адресі окремо
(перелік адрес зазначено вище) за
період з 01.11.2009 по 31.12.2012 без заперечень
і зауважень та часткова оплата наданих
послуг свідчить про факт отримання
послуг з водопостачання та
водовідведення.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Акціонерна компанія
"Київводоканал" до Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Укрвійськбуд" про стягнення
848162,30 грн є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, колегія Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 21.10.2013 у справі
№910/12019/13 з підстав неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія "Київводоканал" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 21.10.2013 у справі №910/12019/13
скасувати та прийняти нове.

3. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Акціонерна
компанія "Київводоканал" задовольнити
в повному обсязі.

4. Стягнути з Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Укрвійськбуд" (юридична
адреса: 04086, м. Київ, вул.
Петропавлівська, 54-А, фактична адреса:
03151, м. Київ, вул. Вінницька, 14/39, код 24308300)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Акціонерна компанія
"Київводоканал" (01015, м. Київ, вул.
Лейпцизька, 1-а, код 03327664)

743491 (сімсот сорок три тисячі чотириста
дев'яносто одну) грн 69 коп. основного
боргу,

29017 (двадцять дев'ять тисяч сімнадцять)
грн 99 коп. інфляційних втрат,

35902 (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот дві)
грн 00 коп. 3% річних,

37174 (тридцять сім тисяч сто сімдесят
чотири) грн 59 коп. штрафу,

2576 (дві тисячі п'ятсот сімдесят шість)
грн 03 коп. пені,

16963 (шістнадцять тисяч дев'ятсот
шістдесят три) грн 25 коп. судового збору
за подання позовної заяви та

8481 (вісім тисяч чотириста вісімдесят
одну) грн 62 коп. судового збору за
подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити
Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/12019/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
(підпис) Рябуха В.І.

Судді:
(підпис) Кондес Л.О.

(підпис)
Ропій Л.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя
Рябуха В.І.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Л.О. Кондес

Л.М. Ропій