м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
до Приватного акціонерного товариства
"Страхове товариство "ГАРАНТІЯ"
про відшкодування шкоди у порядку
Суддя Полякова К.В.
від позивача: Краснюк Т.В. (дов.№3399/18 від
від відповідача: не з'явився
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
звернулось до Господарського суду
міста Києва із позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Страхове товариство "ГАРАНТІЯ" про
відшкодування шкоди у порядку регресу.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 порушено провадження у
розгляду на 16.01.2014 року.
У судове засідання 16.01.2014 представники
сторін не з'явились, у зв'язку із чим
розгляд справи відкладено на 16.01.2014
08.01.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшли
додаткові докази у справі, та 13.01.2014
пояснення від позивача.
У судовому засіданні 28.01.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
обставини аналогічні тим, що викладені
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, незважаючи на
направлені йому ухвали суду від 16.12.2013
та 16.01.2014 за адресою, зазначеною у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, із
інформацією про дату, час та місце
проведення судових засідань, проте
правом бути присутнім у судових
засіданнях представник відповідача не
Приписи статті 22 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.
Нормами ст. 77 ГПК України передбачено,
що господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст. 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихсь
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами, відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка вказаних учасників
судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши думку
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -
07.11.2012 між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "АХА
Страхування" (страховик) та Лицкалюк
Леонідом Івановичем (страхувальник)
укладено Договір №3623883 страхування
наземного транспорту, за яким
предметом страхування є майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечить чинному законодавству
України, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом марки «Opel Astra»,
державний номер ВК4770АК.
Вигодонабувачем за даним Договором
виступає АТ «Укрсиббанк». (а. с . 16-26)
Відповідно до відомості №9157156 про
дорожньо-транспортну пригоду, 11.02.2013 по
вул.Мірющенко, місто Рівне, відбулась
дорожньо-транспортна пригода
(зіткнення) за участю транспортного
засобу марки «Opel Astra», державний номер
ВК4770АК, під керуванням власника
(страхувальник) Лицкалюка Л.І., та
транспортного засобу марки «Audi»,
власника Семенчук С.В. (а. с. 38-39)
Дорожньо-транспортна пригода
відбулась у наслідок порушення водієм
Семенчук С.В. Правил дорожнього руху
України, якого постановою Рівненського
міського суду Рівненської області від
25.02.2013 у справі №569/2784/13-п визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення та, враховуючи
малозначність скоєного
правопорушення, звільнено від
адміністративної відповідальності. (а.
Як вбачається із матеріалів справи,
14.02.2013 Страхувальник звернувся до
позивача із повідомленням про настання
події, що має ознаки страхового випадку
та на виплату страхового відшкодування
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди 11.02.2013, що є страховим випадком
згідно із договором №3623883. (а. с. 27-30)
Відповідно до п.19.2 абзац 3
вищезазначеного Договору, розмір
завданих збитків визначається
Страховиком на підставі документа, що
містить розрахунок розміру витрат на
компенсацію скоєних збитків (кошторис,
калькуляція СТО, автотоварознавча
експертиза, тощо). (а. с. 20)
Пункт 14.1 вказаного Договору передбачає
виплату страхового відшкодування на
базі станції технічного
обслуговування (СТО) на вибір
Страховика. (а. с. 17)
Як зазначено у Договорі №3623883,
вигодонабувачем за ним виступає АТ
«Укрсиббанк», який має право на
одержання страхового відшкодування
при настанні страхового випадку та
визначає порядок використання
страхового відшкодування, якщо воно
дорівнює або більше, ніж десять тисяч
гривень за винятком випадків, коли
страхове відшкодування
перераховується на рахунок СТО
акредитованої позивачем, відповідно до
п.2.2 додатку №5 до Договору доручення
від 22.05.2008, укладеного між позивачем та
вигодонабувачем. (а. с. 68-70)
Позивачем на підставі рахунку №62 від
16.02.2013, виставленого ФОП Вежанський А.О.
від 19.02.2013, складено страховий акт
страхового відшкодування до нього, та
сплачено 4355,23 грн. суми страхового
відшкодування на СТО ФОП Вежанський
А.О., що підтверджується платіжним
Статтею 993 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) та статтею 27 Закону
України "Про страхування" визначено, що
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Цивільно-правова відповідальність
водія-власника Семенчук С.В., який
керував транспортним засобом марки
скоєння ДТП застрахована Приватним
акціонерним товариством "Страхове
товариство "ГАРАНТІЯ" (відповідач по
справі), за полісом №АЕ0563240, відповідно
до наданої відповідачем належним чином
засвідченої копії цього полісу. (а. с. 63)
Отже, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
тому позивач 15.08.2013 звернувся до
відповідача із регресної вимогою №3606/2
про відшкодування шкоди у сумі 4355,23
грн., однак відповіді або коштів станом
на день розгляду справи так і не
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Частинами другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Цивільним кодексом України
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність виникає лише за
наявності вини особи. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішенням
суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).
Конституція України закріплює
положення, що відображають сутність
презумпції невинуватості (ст. 62): "Особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду". Загалом нормативне
опосередкування презумпції
невинуватості при розгляді справ про
адміністративні правопорушення має
фрагментарний характер - особа
вважається невинуватою у вчиненні
адміністративного правопорушення,
доки її вина не буде доведена у
передбаченому законом порядку і
зафіксована постановою, що набула
Наявною у матеріалах справи постановою
Рівненського міського суду
Рівненської області від 25.02.2013 у справі
№569/2784/13-п встановлено вину Семенчук
дорожньо-транспортної пригоди під час
керування транспортним засобом марки
самим винуватцем. (а. с. 40)
Як зазначається у мотивувальній та
резолютивній частинах даної постанови,
враховуючи малозначність скоєного
правопорушення, ступінь вини та особу
винуватця, Семенчук С.В. звільнено від
адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.22, 33 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
(далі - КупАП), при накладенні стягнення
враховуються характер вчиненого
правопорушення, особа порушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, та при малозначності
вчиненого адміністративного
правопорушення орган (посадова особа),
уповноважений вирішувати справу, може
звільнити порушника від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.
Отже, факт наявності вини Семенчук С.В.
у спричиненні дорожньо-транспортної
пригоди під час керування транспортним
засобом марки «Audi», державний номер
постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 25.02.2013 у справі
№569/2784/13-п, а також не заперечується
Цивільно-правова відповідальність
водія-власника - Семенчук С.В., який
керував транспортним засобом марки
скоєння ДТП застрахована Приватним
акціонерним товариством "Страхове
товариство "ГАРАНТІЯ" (відповідач у
справі), за полісом №АЕ0563240, відповідно
до наданої відповідачем належним чином
засвідченої копії цього полісу. (а. с. 63)
Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
Відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, до позивача -
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" -
як страховика, який виплатив страхове
відшкодування по договору №3623883
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, перейшло право
вимоги, яке потерпіла особа мала до
Семенчук С.В., як особи, відповідальної
Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Як вбачається із матеріалів справи,
позивач на підставі рахунку №62 від
16.02.2013, виставленого ФОП Вежанський А.О.
від 19.02.2013 перерахував на рахунок
зазначеного СТО 4355,23 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
Згідно статті 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - це грошова сума, в межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов"язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку, а страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку, розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
Наведеною статтею також визначено, що
при страхуванні майна страхова сума
встановлюється в межах вартості майна
за цінами і тарифами, що діють на момент
укладання договору, якщо інше не
передбачено договором страхування.
При цьому, страхове відшкодування - це
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Також
зазначена стаття визначає, що страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування.
Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого Господарського суду
Матеріали справи свідчать про те, що
позивачем, враховуючи умови Договору
№3623883 та розмір реальних збитків, якій
визначений при виконанні
відновлювального ремонту, правомірно
заявлено до стягнення 4355,23 грн.
сплаченого страхового відшкодування,
що і є фактичним збитком, якій повинен
бути відшкодований відповідачем.
Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
Отже, з урахуванням наведеного
відповідач - Приватне акціонерне
товариство "Страхове товариство
"ГАРАНТІЯ", зобов'язаний відшкодувати
позивачу матеріальну шкоду, яка була
заподіяна внаслідок ДТП.
Згідно статті 9 Закону України "Про
страхування" франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договору
Як передбачено п. 12.1. ст. 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.
Згідно із умовами полісу № АЕ0563240,
розмір франшизи становить 510,00 грн., у
зв'язку із чим розмір страхового
відшкодування підлягає зменшенню на цю
Відповідно до п. 1.6. Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фонду державного
майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092,
відновлювальний ремонт (або ремонт) -
комплекс операцій щодо відновлення
справності або роботоздатності КТЗ чи
його складника(ів) та відновлення їхніх
ресурсів. Ремонт здійснюється методами
відновлення чи заміни складових частин
тому проведення операцій, що не
впливають на поновлення справності та
роботоздатності автомобіля та не
можуть здійснюватися шляхом
відновлення чи заміни частин таких як
мийка, полірування тощо, не повинне
відшкодовуватись за обов'язковим
страхуванням цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів.
З системного аналізу вищенаведеного,
суд дійшов висновку, про зменшення суми
страхового відшкодування також на
вартість мийки у сумі 60,00 грн., а отже,
загальна сума, що підлягає стягненню з
відповідача становить 3785,23 грн.
Положеннями статті 509 ЦК України,
визначено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статті 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.
У відповідності до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Зазначені вище норми ЦК України
кореспондуються з положеннями статті
193 Господарського кодексу України (далі
Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.
Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідачем - Приватним акціонерним
товариством "Страхове товариство
"ГАРАНТІЯ" не надано доказів, що
підтверджують відсутність у нього
зобов'язання по виплаті страхового
відшкодування у порядку регресу.
З'ясувавши обставини справи та надавши
оцінку доказам за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, щодо
обґрунтованості позовних вимог, які
підлягають задоволенню частково, із
зменшенням на суму франшизи та мийки.
Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судові витрати - судовий збір -
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
Позов Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" до Приватного
акціонерного товариства "Страхове
товариство "ГАРАНТІЯ" про
відшкодування шкоди в порядку регресу -
задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхове товариство
Печерський Узвіз, будинок 3,
ідентифікаційний код 14229456) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
будинок 8, ідентифікаційний код 20474912)
3785,23 грн. сплаченого страхового
відшкодування та 1495,32 грн. судового
Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 28.01.2014 року.

Повне рішення буде складено протягом
п'яти днів з дня проголошення вступної
та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено та підписано 03.02.2014 року

Суддя
К.В. Полякова