ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
Справа № 904/6139/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді : Бахмат Р. М.
(доповідача),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання :
Назаренко С.Г.

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1 приватний підприємець (
паспорт НОМЕР_1 від 16.05.96 р.);

від позивача: ОСОБА_2 ( дов. № 1389 від
05.04.08 р.);

від відповідача: Ялинний О.І. (дов. б/н
від 08.01.14 р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської обл. м. Павлоград на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 16.12.2013 р.
у справі № 904/6139/13

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 м. Павлоград

до Павлоградської міської ради
Дніпропетровської обл. м. Павлоград

про визнання додаткових угод до
договорів оренди землі укладеними

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 16.12.2013 р.
у справі № 904/6139/13, яке підписано 23.12.2013
р. і оформлено відповідно до вимог ст. 84
ГПК України (суддя Мартинюк С.В.),
частково задоволено позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Павлоград до
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської обл. м. Павлоград про
визнання додаткових угод до договорів
оренди землі укладеними.

Вказаним рішенням визнано
поновленим договір оренди від 27
серпня 2008 р. земельної ділянки площею
0,0140 га кадастровий номер - :02:027:0083,
укладений між Павлоградською міською
радою та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 з 28.08.2011 р. строком на три роки
до 27.08.2014 року, на умовах договору
оренди від 27 серпня 2008 р. земельної
ділянки площею 0,0140 га кадастровий
номер - :02:027:0083, укладеного між
Павлоградською міською радою та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Визнано поновленим договір оренди
від 27 серпня 2008 р. земельної ділянки
площею 0,0070 га, кадастровий номер
:02:027:0084, укладений між
Павлоградською міською радою та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з
28.08.2011 року строком на три роки до 27.08.2014
року, на умовах договору оренди від 27
серпня 2008р. земельної ділянки площею
0,0070га, кадастровий номер :02:027:0084,
укладеного між Павлоградською міською
радою та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1.

Стягнуто з Павлоградської
міської ради м. Павлоград на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Павлоград судовий збір в розмірі 1147,00
грн.

Павлоградська міська рада не
погодилася з рішенням по даній справі,
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що судом не взято
до уваги, що земельні ділянки
надавалися позивачу разом з іншими
підприємцями для розширення та
реконструкції торговельних
павільйонів під магазини, які повинні
увійти до складу єдиного торговельного
комплексу.

Відповідач також зауважує в
апеляційній скарзі, що судом не взято
до уваги ті обставини, що визнання
договорів поновленими на визначених
умовах призведе до порушень
містобудівного законодавства, а також
що судом не взято до уваги, що
необхідною умовою укладення договорів
оренди земельних ділянок для
здійснення будівництва є проекти
відведення земельних ділянок та
містобудівне обґрунтування, які
затверджуються міською радою та які
відсутні у позивача, та як наслідок не
можливість подальшого використання
земельних ділянок на умовах укладених
договорів.

Відповідач зазначає, що судом не взято
до уваги, що земельні ділянки за
укладеними договорами не
використовуються, позивачем не
здійснюється орендна плата за
зазначені земельні ділянки, так як, на
його думку, договори оренди земельних
ділянок втратили чинність 27.08.2011 р., та у
позивача відсутні підстави для сплати
орендної плати.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не
надав, а в судовому засіданні просив
залишити апеляційну каргу без
задоволення, а рішення без змін з
підстав, викладених в позовній заяві.

В судовому засідання оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представників сторін,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів встановила, що між
Павлоградською міською радою
(орендодавець) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено
договір оренди земельної ділянки від
27.08.2008 р.

Згідно п.1 договору Павлоградська
міська рада, на підставі рішення 34
сесії У скликання за № 666-34/У від 29.07.2008
р., надала орендарю в строкове платне
користування земельну ділянку для
розміщення та реконструкції
торговельного павільйону під магазин -
УКЦВЗ-1.11.6 (інша комерційна діяльність),
яка знаходиться за адресою: м.
Павлоград, вул. Озерна (біля з-д
Продтоварів).

В оренду передані земельні ділянки
загальною площею 0,0070 га та 0,0140 га, у
тому числі: 0,0070 га - інші землі;
кадастровий номер - :02:027:0084.

На земельній ділянці знаходиться
торговельний павільйон.

Вказані договори зареєстровані у
Павлоградському відділі
Дніпропетровської регіональної філії
ДП «Центр ДЗК», про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 27
серпня 2008 р. № 91 та № 92.

Договори укладено на 3 (три) роки (п.7).
Після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк за умови дотримання
вимог даного договору. У цьому разі
орендар повинен не пізніше, ніж за 60
днів до закінчення строку дії
договору, повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

З матеріалів справи (а.с. 29, 30)
вбачається, що 23.06.2011 р. позивач
звернувся до відповідача з заявами про
продовження дії договорів оренди
земельних ділянок по вул. Озерна, м.
Павлоград (район магазину АТБ), які
використовуються для розміщення та
реконструкції торгового павільйону
під магазин з передачею земельних
ділянок в оренду строком на 3 (три) роки.

Одночасно позивачем подані до
Павлоградської міської ради заяви від
23.06.2011 р. про укладання додаткових угод
від 23.06.2011 р. про продовження дії
договорів оренди земельної ділянки та
відповідні проекти додаткових угод.

02.08.2011 р. Павлоградська міська рада
Дніпропетровської обл. (10 сесія УІ
скликання) прийняла рішення № 231-10/УІ
(а.с.99), яким відмовила позивачу в
продовженні строку дії договорів
оренди земельних ділянок на підставі
голосування депутатів на сесії
Павлоградської міської ради,
зазначивши в рішенні, що вищевказані
договори оренди земельних ділянок
вважати такими, що втрачає чинність з
28.08.2011 р. Рішенням
господарського суду від 04.10.2012 року,
залишеного без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 26.11.2012 року
позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача поновити на строк з 27.08.2011
року по 27.08.2014 рік договори оренди
земельних ділянок та визнання
недійсними п. 8.3 та п. 8.4 рішення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області (10 сесії VI
скликання) від 02.08.2011р. №231-10/VІ було
задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.02.2013 року в частині
зобов'язання відповідача поновити
договори оренди земельних ділянок
рішення господарського суду та
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду було
скасовано, в частині визнання
недійними пунктів 8.3. та 8.4. рішення
відповідача залишено без змін.

В свою чергу, з урахуванням постанови
Вищого господарського суду від 27.02.2013
року судом було встановлено, що
підприємець має переважне право перед
іншими особами на укладення Договорів
оренди земельних ділянок на новий
строк, ним додержано порядок та терміни
звернення до відповідача із
відповідними заявами та проектами
додаткових угод про продовження строку
дії Договорів. Однак відповідач
розглянувши зазначені заяви, на
підставі голосування депутатів на
сесії Ради, 02.08.2011 р. прийняв рішення №
231-10/VI пунктами 8.3 та 8.4 якого відмовив
Підприємцю у поновленні спірних
Договорів оренди земельних ділянок,
але у спірному рішенні Ради не
зазначено причин та мотивів відмови у
поновленні Договорів на новий термін,
не вказано, які ж конкретно обставини
стали підставою для відмови, не
наведено посилання на норми закону, які
стали підставою для такої відмови. При
цьому, посилання Ради на нецільове
використання земельної ділянки не
знайшли свого підтвердження.

Порядок поновлення договору оренди
землі врегульований ст. 33 Закону
України "Про оренду землі", відповідно
до якої, по закінченню строку, на який
було укладено договір оренди землі,
орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі). Орендар, який має намір
скористатися переважним правом на
укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі (ч. 2 ст. 33). До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33). При
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33).
Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення (ч.5 ст.33).

Як вбачається з наведених вище
положень ст. 33 Закону України "Про
оренду землі", зокрема частин 3, 4
вказаної статті, нею передбачено
певний порядок погодження проекту
додаткової угоди, перевірку його на
відповідність вимогам закону,
узгодження з орендарем (за
необхідності) істотних умови договору
та залежно від наявності або
відсутності заперечень до такого
проекту.

Всі зобов'язання згідно договорів
оренди земельних ділянок від 27.08.2008р.
виконані позивачем в повному обсязі та
належним чином, позивач має переважне
право перед іншими особами на
укладення договорів оренди землі на
новий строк, згідно діючого
законодавства, позивачем додержавний
порядок та терміни звернення до
відповідача із заявами щодо наміру
продовжити строк дії договорів.

Дані обставини встановлені судам трьох
інстанцій при розгляді справи
№15/5005/6139/2013 і не потребують
доказування, тобто мають преюдиційне
значення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про
оренду землі" встановлена імперативна
норма про те, що якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення строку
договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. Тобто,
договір оренди землі за наявності
визначених законом умов вважається
поновленим в силу закону. Подальше
укладення додаткової угоди сторонами є
лише документальним оформленням уже
існуючого факту.

За таких умов, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правильно
зробив висновок, що договори оренди
земельних ділянок відповідно до ст. 33
Закону України "Про оренду землі"
поновилися з 27.08.2011 року на той самий
строк, на який їх було укладено, тобто
на 3 роки, до 2014 року.

Застосовуючи обраний спосіб захисту
права, суд прийняв до уваги позицію
Верховного Суду України викладену в
постанові від 21.05.2012 року по справі
№6-20цс11, відповідно до якої порушення
цивільного права чи цивільного
інтересу підлягають судовому захисту
і у спосіб не передбачений законом,
зокрема ст.16 ЦК України, але який є
ефективним засобом захисту, тобто
таким, що відповідає змісту порушеного
права, характеру його порушення та
наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, врахувавши, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
про те, що заявлені позивачем вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню частково.

Зважаючи на вище викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правомірно частково задовольнив
позовні вимоги.

З урахуванням зазначеного вище, доводи
скаржника, вказані в апеляційній
скарзі, не є підставою для скасування
рішення по даній справі, а тому у
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити, а рішення слід залишити без
змін.

Керуючись ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградської
міської ради Дніпропетровської обл.
м.Павлоград залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 16.12.2013 р.
у справі № 904/6139/13 залишити без змін.

Головуючий
Р.М. Бахмат

Судді:
О.С. Євстигнеєв

І.М. Кощеєв

Повний текст постанови виготовлено
04.02.2014 р.