РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
У Х В А Л А

04 лютого 2014 року
Справа № 906/1209/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Мамченко Ю.А.

судді Дужич
С.П. ,

судді
Саврій В.А.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників:

позивача - Шевчук О.В. (довіреність №
634/12-Н від 27.11.2012 року)

відповідача - ОСОБА_2 (№ 3008 від 09.11.2013
року)

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача ФОП ОСОБА_3 на рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.11.2013 року у справі №
906/1209/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Житомирської обласної дирекції
Акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 146594,95 дол. США, що
еквівалентно 1171733,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 12 листопада
2013 року у справі №906/1209/13 позов
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції
Акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" (надалі - позивач) до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
(надалі - відповідач) про стягнення
146594,95 дол. США, що еквівалентно 1171733,45
грн. задоволено частково. Стягнуто з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (11500,
АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Житомирської обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" (10014,
Житомирська обл., м.Житомир, Богунський
р-н., площа Перемоги, буд.10, ід.код 20404691)
120000,00 дол.США заборгованості по тілу
кредиту, що еквівалентно 959160,00 грн.;
17017,38 дол.США заборгованості по
відсотках, що еквівалентно 136019,92 грн.;
16047,11 грн. пені за прострочення тіла
кредиту, що еквівалентно 2007,65 дол. США;
8433,78 грн. пені за прострочення
відсотків, що еквівалентно 1055,15 дол.
США; 22393,21 грн. судового збору. У
стягненні 32889,49 грн. пені за
прострочення тіла кредиту, що
еквівалентно 4114,78 дол. США, та 19183,14грн.
пені за прострочення відсотків, що
еквівалентно 2399,99 дол. США, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
господарського суду Житомирської
області, відповідач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Житомирської області по справі №906/1209/13
від 12.11.2013 року в частині стягнення
заборгованості з повернення кредиту в
сумі 77593,10 дол.США, що еквівалентно 620201,65
грн.; заборгованості з оплати прцоентів
в сумі 11504,48 дол.США, що еквівалентно
91955,31 грн.; пені за прострочення
повернення кредиту в сумі 16047,11 грн.;
пені за прострочення сплати процентів
в сумі 8433,78 грн.; судових витрат в сумі
22393,21 грн..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11 грудня 2013
року апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження.

22 січня 2014 року представником
відповідача через канцелярію суду було
подано клопотання про призначення
судової економічної експертизи.
Обгрунтовуючи клопотання, відповідач
послався на ту обставину, що в позовній
заяві ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_3 в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договром №Z 012/110/518 грошову
суму у розмірі 146594,95 доларів США, з яких:
120000,00 дол. США, еквівалент 959160,00 грн. -
заборгованість з повернення кредиту;
17017,38 дол. США, еквівалент 136019,92 грн. -
заборгованість по оплаті прцоентів;
6122,43 дол. США, еквівалент 48936,60 грн. - пеня
за прострочення повернення кредиту;
3455,14 дол.США, еквівалент 27616,92 грн. - пеня
за прострочення оплати процентів. На
обгрунтування розміру суми
заборгованості ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" був наданий її розрахунок станом
на 19.07.2013 року. При розгляді справи
судом першої інстанції відповідач
вказану суму заборгованості не визнав,
з тих підстав, що виконаний позивачем
розрахунок заборгованості не
відповідає умовам кредитного договору,
розрахунковим документам щодо видачі
та погашення позичальнику кредиту, а
також нормативним актам України, що
встановлюють підстави та розмір
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань, а саме:
ч.2 ст.1050 ЦК України, ч.6 ст.232 ГК України,
ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.258
ЦК України. За підрахунками
відповідача в наданих суду
запереченнях сума заборгованості
позичальника з повернення кредиту та
оплати процентів станом на 19.07.2013 року
становила 47919,80 дол.США, з яких: 42406,90
дол.США - заборгованість з повернення
кредиту; 5512,90 дол.США - заборгованість
по оплаті процентів. Відповідачем було
також здійснено перерахунок вказаних в
рішенні суду сум заборгованості, з
урахуванням норм статті 3 Закону
України "Про відповідальінсть за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", ч.6 ст.232 ГК України, ст.258 ЦК
України, який не співпадає з сумами
нарахованими судом. Згідно вказаного
розрахунку, сума заборгованості
позичальника станом на 19.07.2013 року
становить 47919,80 дол.США та 20015,12 грн., з
яких: 42406,90 дол.США - заборгованість з
повернення кредиту; 5512,90 дол.США -
заборгованість по оплаті процентів;
14324,02 грн. (еквівалент 1792,07 дол.США) - пеня
за прострочення повернення кредиту;
5691,10 грн. (еквівалент 712,01 дол.США) - пеня
за прострочення оплати процентів. За
вказаних обставин, для усунення
протиріччя в розрахунках суми
заборгованості за кредитним договором
№Z 012/110/518 виконаних позивачем,
відповідачем та судом, перевірки їх
відповідності умовам кредитного
договору та приписам законодавства, а
також для встановлення дійсного
розміру заборгованості за кредитним
договором, на думку апелянта, існує
об'єктивна необхідність виконання
такого розрахунку судовим експертом.

Представник Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
судовому засіданні 04.02.2014 року
заперечила проти поданого клопотання
про призначення судової економічної
експертизи у справі №906/1209/13.

Апеляційний господарський суд,
заслухавши пояснення та думки
представників сторін, з'ясувавши
обставини й дослідивши матеріали
справи і додатково подані сторонами на
підтвердження їх вимог та заперечень
докази дійшов висновку, що для
об'єктивного та правильного вирішення
спору, для перевірки розрахунку суми
заборгованості за кредитним договором
№ Z 012/110/518 виконаного позивачем,
відповідачем та судом, перевірки їх на
відповідність умовам кредитного
договору та приписам законодавства, а
також для встановлення дійсного
розміру заборгованості за кредитним
договором, виникла необхідність
призначення судової
економічно-бухгалтерської експертизи.

Згідно з частиною 3 статті 4-3 ГПК
України господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до статті 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу. Учасники судового процесу
мають право пропонувати
господарському суду питання, які мають
бути роз'яснені судовим експертом.
Остаточне коло цих питань
встановлюється господарським судом в
ухвалі. Проведення судової експертизи
доручається державним спеціалізованим
установам чи безпосередньо особам, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про судову
експертизу". Особа, яка проводить
судову експертизу (далі - судовий
експерт) користується правами і несе
обов'язки, зазначені у статті 31 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 4-7 ГПК
України судове рішення приймається
суддею за результатами обговорення
усіх обставин справи, а якщо спір
вирішується колегіально - більшістю
голосів суддів. У такому ж порядку
вирішуються питання, що виникають у
процесі розгляду справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи, для
перевірки обгрунтованості заявленої
до стягнення з відповідача грошової
суми необхідно дослідити правильність
розрахунку заборгованості та її
складових станом на 19.07.2013 року,
поданого Банком, у взаємозв'язку з
умовами Додаткових договорів до
Кредитного договору № Z012/110/518 від 25.07.2007
року у співвідношенні з даними
банківських виписок з особових
рахунків відповідача, платіжних
документів, реєстрів розрахункових
документів.

Обсяг документів, що підлягають
дослідженню, аналіз їх даних
потребують спеціальних знань в сфері
фінансово-кредитних операцій, що з
врахуванням розміру нарахованої
Банком та заявленої до стягнення
заборгованості надає беззаперечні
підстави для призначення у справі
№906/1209/13 судової економічної
експертизи.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №4 від
23.03.2012 року "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи"
передбачено, що за змістом статті 101 ГПК
апеляційний господарський суд, яким
приймаються додаткові докази та
перевіряється законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі,
вправі призначити судову експертизу на
стадії перегляду судового рішення в
апеляційному порядку.

Відповідно до статті 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу. Учасники судового процесу
мають право пропонувати
господарському суду питання, які мають
бути роз'яснені судовим експертом.
Остаточне коло цих питань
встановлюється господарським судом в
ухвалі.

Згідно статті 41 ГПК України проведення
судової експертизи доручається
державним спеціалізованим установам
чи безпосередньо особам, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про судову
експертизу". Особа, яка проводить
судову експертизу (далі - судовий
експерт) користується правами і несе
обов'язки, зазначені у статті 31 цього
Кодексу.

Частинами 2 та 3 пункту 2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №4 від 23.03.2012 року "Про деякі
питання практики призначення судової
експертизи" передбачено, що судова
експертиза призначається лише у разі
дійсної потреби у спеціальних знаннях
для встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування. Якщо наявні у справі
докази є взаємно суперечливими, їх
оцінку в разі необхідності може бути
здійснено господарським судом з
призначенням відповідної судової
експертизи.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
79 ГПК України господарський суд має
право зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадку
призначення господарським судом
судової експертизи.

За таких обставин, керуючись статтями
41, 79, 86 ГПК України, Рівненський
апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ :

1. Призначити у справі №906/1209/13 судову
бухгалтерсько-економічну експертизу,
проведення якої доручити Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (м.Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експертам поставити
наступні питання:

- Яким є фактичний розмір
заборгованості фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (включаючи
основний борг по кредиту, нарахованих
відсотках) по кредитним зобов'язанням
за кредитним договором № Z 012/110/518 від
25.07.2007 року, який укладений між ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та фізичною
особою підприємцем ОСОБА_3, з
наступними змінами та доповненнями, за
період з 26.07.2007 року по 19.07.2013 року?

- Чи підтверджується документально
наданий позивачем розрахунок пені за
порушення позичальником умов
кредитного договору № Z 012/110/518 від
25.07.2007 року, який укладений між ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та фізичною
особою підприємцем ОСОБА_3, з
наступними змінами та доповненнями, за
період з 19.07.2012 року по 18.07.2013 року? Якщо
вказаний розрахунок не
підтверджується, визначити розмір
пені, що підлягає сплаті згідно умов
кредитного договору № Z 012/110/518 від
25.07.2007 року, який укладений між ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та фізичною
особою підприємцем ОСОБА_3, з
наступними змінами та доповненнями, за
період з 19.07.2012 року по 18.07.2013 року за
несвоєчасне погашення позичальником
основної заборгованості та
заборгованості по сплаті відсотків?

3. Зупинити провадження у справі
№906/1209/13 на час проведення судової
бухгалтерсько-економчної експертизи
до отримання висновків за її
результатами.

4. Судовому експерту Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надіслати висновок на
адресу Рівненського апеляційного
господарського суду у строк,
визначений п. п. 1.13 пункту 1 Інструкції
про призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 та
його копії - сторонам спору.

У разі необхідності встановлення
більш розумного строку для проведення
судової бухгалтерсько-економічної
експертизи у справі погодити останній
з колегією суддів шляхом звернення до
суду з відповідним клопотанням.

5. Оплату витрат по проведенню
експертизи покласти на відповідача -
фізичну особу-підприємця ОСОБА_3.

7. Ухвалу направити сторонам по справі,
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз (м.Київ,
вул. Смоленська, 6).

8. Матеріали справи №906/1209/13 направити
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз (м.Київ,
вул. Смоленська, 6)

Суд попереджає експертів про
необхідність проведення експертизи у
відповідності до Закону України "Про
судову експертизу" та про кримінальну
відповідальність у разі дачі
неправдивих висновків, передбачену
статтями 384, 385 Кримінального кодексу
України.

Головуючий суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Саврій В.А.