ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2014 р.Справа № 26/183-10-4816

Господарський суд Одеської області у
складі:

Суддя
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Шалапській М.О.

за участю представників сторін:

Від прокурора: не з'явився;

Від позивача: Нечитайло О.Є.
(довіреність від 27.12.2013 р.);

Від відповідача: Косташ Л.М.
(довіреність від 18.01.2014 р.);

Від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Южненської
філії державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" до відповідача публічного
акціонерного товариства
"Чорномортехфлот", за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю "Трубремонт", за
участю прокуратури Одеської області,
про розірвання договору та стягнення
суми

та за зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства
"Чорномортехфлот" до відповідача
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" про спонукання до виконання
умов договору, про визнання правочину
дійсним,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2010 року державне
підприємство "Морський торговельний
порт "Южний" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до публічного акціонерного
товариства "Чорномортехфлот", в якому
просило суд розірвати договір
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 року, укладений
між сторонами та стягнути з
відповідача 63 541 107,43 грн. боргу, 3 367 678,83
грн. пені, 4 447 877,52 грн. штрафу, 63 541 107,43
грн. додаткової суми у розмірі авансу
(т. 1, а.с. 2-6).

06.12.2010 р. відповідачем по справі подано
зустрічний позов, відповідно до змісту
якого (уточнення від 29.02.2012 р.) ПАТ
"Чорномортехфлот просило суд
зобов'язати:

- ДП "МТП Южний" не чинити перешкод ПАТ
"Чорномортехфлот" у виконанні договору
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.;

- зобов'язати ДП "МТП "Южний" надати ПАТ
"Чорномортехфлот" дозвіл на виконання
будівельних робіт з будівництва
перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі №10, виданий Державною
архітектурно-будівельною інспекцією;

- зобов'язати ДП "МТП "Южний" прийняти
від ПАТ "Чорномортехфлот" 9 паль на суму
1655832,94 грн., які постачаються на
виконання умов договору №СД/Т/ВКБ-24 від
11.03.2010 р.;

- зобов'язати ДП "МТП "Южний" прийняти
від ПАТ "Чорномортехфлот" палі у
вигляді трубної заготовки на суму 59 198
543 грн. 89 коп. відповідно до п.3
Додаткової угоди №2 від 26.06.2010 р. до
договору №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.;

- стягнути з ДП "МТП "Южний" штрафні
санкції у розмірі 166 132 979 грн.
83 коп.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 29.02.2012 року (суддя
Никифорчук М.І.) первісний позов
задоволено. Розірвано договір №
СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 року; стягнуто з
публічного акціонерного товариства
"Чорномортехфлот" 63 541 107,43 грн.
основного боргу; 3 367 678,83 грн. пені; 4 447
877,52 грн. штрафу; 63 541 107,43 грн. додаткової
суми у розмірі авансу. Вирішено питання
розподілу судових витрат. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено (т. 8, а.с. 68-77).

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 05.03.2013 року
(головуючий Ліпчанська Н.В., судді
Мацюра П.Ф., Разюк Г.П.) рішення
господарського суду Одеської області
від 29.02.2012 року скасовано частково.
Позов державного підприємства
"Морський торговельний порт "Южний"
задоволено частково; стягнуто з
публічного акціонерного товариства
"Чорномортехфлот" на користь
державного підприємства "Морський
торговельний порт "Южний" 63 541 107,43 грн.
боргу, 250 000,00 грн. пені, 250 000,00 грн. штрафу
та судові витрати. В іншій частині
рішення господарського суду Одеської
області від 29.02.2012 року залишено без
змін. Вирішено питання розподілу
судових витрат (т. 9, а.с. 144-154).

Не погодившись з постановленими
судовими рішеннями, публічне
акціонерне товариство
"Чорномортехфлот" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, просило (з
урахуванням уточнень до касаційної
скарги від 01.11.2013 року) оскаржені судові
акти скасувати, прийняти нове рішення,
яким у задоволенні первісного позову
відмовити, зустрічний позов
задовольнити в частині зобов'язання
позивача за первісним позовом не
чинити перешкод у виконанні договору №
СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 року (т. 9, а.с. 189-192).

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.11.2013 р. касаційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Чорномортехфлот" на постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 05.03.13 та рішення
господарського суду Одеської області
від 29.02.12 у справі № 26/183-10-4816 частково
задоволена, рішення господарського
суду Одеської області від 29.02.12 (суддя
Никифорчук М.І.) та постанова Одеського
апеляційного господарського суду від
05.03.13 у справі № 26/183-10-4816 скасовані,
справа передана на новий розгляд.

04.12.2013 р. справа надійшла до
господарського суду Одеської області
та 05.12.2013 р. передана на розгляд судді
Зайцева Ю.О.

Ухвалою суду від 06.12.2013 р. справа
прийнята до провадження суддею
Зайцевим Ю.О. та призначена до розгляду
у відкритому судовому засіданні.

13.01.2014 р. відповідачем за зустрічним
позовом ПАТ "Чорномортехфлот" подано
уточнення до зустрічного позову,
відповідно до прохальної частини якого
товариство просить суд:

- визнати договір №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010
р., укладений між ДП "Морський
торговельний порт "Южний" та Публічним
акціонерним товариством
"Чорномортехфлот, діючим;

- ДП "МТП Южний" не чинити перешкод ПАТ
"Чорномортехфлот" у виконанні договору
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.;

- ДП "МТП Южний" виконувати умови
договору №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.

22.01.2014 року після повернення з нарадчої
кімнаті, відповідно до ст. 85 ГПК України
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення по справі №26/183-10-4816.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

11.03.2010 року між державним підприємством
"Морський торговельний порт "Южний" та
відкритим акціонерним товариством
"Чорномортехфлот" (найменування
товариства змінено на Публічне
акціонерне товариство
"Чорномортехфлот" на підставі рішення
загальних зборів акціонерів, що
оформлено протоколом № 17 від 24.09.2010 р.
(Далі - Товариство) укладено договір
генерального підряду на виконання
робіт № СД/Т/ВКБ-24, відповідно до умов
якого підрядник зобов'язався на
власний ризик виконати за плату
відповідно до умов договору за
завданням замовника роботи з
будівництва перевантажувального
комплексу вантажів відкритого
зберігання на причалі № 10 порту, а
замовник зобов'язався прийняти роботи
та оплатити їх на умовах, викладених у
договорі (т. 1, а.с. 15-22).

Згідно п. 1.2 договору основні параметри
(потужність, площа, об'єм тощо), склад та
обсяги робіт, інші показники
передбачені проектною документацією,
яка затверджена у встановленому
порядку (т. 1, а.с. 15).

Відповідно до п. 2.2 договору підрядник
має право отримувати від замовника
інформацію, необхідну для виконання
робіт за договором та отримувати
перепустки у порт на працівників та
техніку в установленому в порту
порядку (т. 1, а.с. 16).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що
замовник зобов'язався надати
підряднику завдання на виконання робіт
та передати проектну документацію;
забезпечувати підрядника інформацією,
необхідною для виконання робіт (т. 1, а.с.
16).

Згідно п. 4.1 договору договірна ціна
робіт складає 512 958 912,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% -
85 493 152,00 грн. і включає в себе плату за
використані матеріали, виконану роботу
та відшкодування інших витрат
підрядника безпосередньо пов'язаних з
виконанням даного договору. Договірна
ціна робіт за цим договором визначена
на основі кошторису, який є додатком № 1
та невід'ємною частиною договору (т. 1,
а.с. 17).

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2, 5.3 договору
фінансування робіт проводить замовник
за рахунок власних коштів згідно
фінансового плану. Замовник протягом 25
робочих днів після отримання дозволу
на виконання будівельних робіт
проводить авансування підрядника
згідно графіку фінансування, який є
додатком № 2 та невід'ємною частиною
договору. Замовник має право уточнити
план фінансування протягом поточного
року у разі внесення змін у строки
виконання робіт, прийняття рішення про
прискорення чи уповільнення темпів
виконання робіт, а також з урахуванням
наявних у нього коштів, обсягів
фактично виконаних робіт. Одночасно з
уточненням плану фінансування сторони
вносять зміни в інші умови договору (т.
1, а.с. 18).

Згідно п. 6.1 договору строки виконання
робіт за договором визначаються згідно
календарного графіку, який є додатком
№ 3 та невід'ємною частиною договору (т.
1, а.с. 18).

Відповідно до п. 7.1 договору здавання
підрядником результатів виконаних
робіт (об'єкту будівництва), приймання
їх замовником оформлюється актом
здавання-приймання виконаних робіт,
який надається підрядником протягом 5
календарних днів з моменту закінчення
виконання робіт за договором (т. 1, а.с.
18).

Пунктом 11.2 договору сторони
передбачили відповідальність за
порушення підрядником строків
виконання зобов'язання, а саме за
порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1% вартості робіт, з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів додатково стягується штраф у
розмірі 7% вказаної вартості (т. 1. а.с. 20).

Відповідно до п. 11.3 договору підрядник
за невиконання умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) робіт
(матеріалів) та їх результатів несе
відповідальність у вигляді штрафу у
розмірі 20% їх вартості.

Відповідно до п. 13.1 договору він діє до
31.12.2012 року (т. 1, а.с. 21).

Пунктом 13.4 договору передбачено, що він
може бути розірваний замовником в
односторонньому порядку у разі
невиконання або неналежного виконання
підрядником своїх зобов'язань за
договором з повідомленням підрядника,
яке має бути отримане ним не менше ніж
за 15 календарних днів до дня розірвання
договору (т. 1, а.с. 21).

24.06.2010р. у зв'язку з коригуванням планів
фінансування та будівництва ДП
"Морський торговельний порт "Южний",
призупиненням будівництва причалу № 10
та з метою недопущення негативних
наслідків виконання зобов'язань перед
третіми особами, між замовником та
підрядником укладено додаткову угоду
№ 2 до договору підряду від 11.03.2010р.,
відповідно умов п.п. 1, 2 якої підрядник
призупиняє будь-які подальші
замовлення для цілей будівництва
причалу № 10, включаючи будь-які вироби,
а також використовує суму авансу,
передбачену умовами договору, виключно
для забезпечення оплати замовлення
продукції та фактично виконаних
об'ємів робіт, не допускаючи
перевищення зобов'язань замовника вище
суми авансу.

На підставі пункту 3 названої
додаткової угоди замовник забезпечує
виплату авансу в другому кварталів 2010
р. в об'ємі 43 394 000 грн., а підрядник
забезпечує поставку виробів паль у
вигляді трубної заготовки для монтажу
підкранового шляху причалу № 10
відповідно до проекту будівництва не
пізніше третього кварталу 2010 р. на суму,
яка разом з роботами по утворенню
території причалу № 10 складає суму, що
дорівнює загальній сумі
перерахованого замовником авансу - 73 394
000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору № СД/Т/ВКБ-24
від 11.03.2010 року та додаткової угоди № 2
від 24.06.2010 року до нього, замовником
перераховано підряднику грошові кошти
платіжними дорученнями

-№ 1930 від 24.03.2010 року у сумі 8 900 000 грн.,

-№ 1931 від 23.03.2010 року у сумі 11 000 000грн.,

-№ 65 від 23.03.2010 року у сумі 10 100 000 грн. та

-№ 100 від 30.06.2010 року грошові кошти у
сумі 43 394 000 грн.,

загалом на суму 73 394 000 грн.

Згідно довідок вартості виконаних
підрядних робіт за квітень та липень 2010
року відповідач (позивач за зустрічним
позовом) виконав роботи частково, а
саме: у квітні 2010 року на суму 3 339 519,60
грн., у липні 2010 року на суму 6 513 360,97 грн.,
всього на загальну суму 9 852 892,57 грн.

Залишок коштів у розмірі 63 541 107,43 грн. на
підставі договору доручення було
перераховано TOB "Аріда-Інвест"для
здійснення закупівлі паль. Відповідно
до книги 2 "Свайное основание участка
сопряжени"Робочої документації
"Сопряжение причалов №№11,11ф с причалом
№10 и берегоукрепления"та книги №2
робочої документації
"Гидротехнической части причала №10
необхідно закупити 485 паль на загальну
суму понад 72 мільйонів гривень.

На виконання вимог договору на
територію порту було завезено: Паля
металева СМ-3 у кількості 4 шт. Паля
металева СМ-6 у кількості 5 шт.

Позов ДП "Морський торговельний порт
"Южний" мотивований тим, що Товариство
не виконало взяті на себе зобов'язання
за додатковою угодою № 2 від 24.06.2010р.,
яка є невід'ємною частиною укладеного
між сторонами договору генерального
підряду на виконання робіт № СД/Т/ВКБ-24
від 11.03.2010 р. (Далі - Договір), щодо
поставки виробів паль у вигляді
трубної заготовки для монтажу
підкранового шляху причалу №10 на
загальну суму 63 541 107грн. 43 коп., у зв'язку
з чим повинно повернути сплачений
аванс у сумі 63 541 107грн 43коп., а також на
підставі п. 11.2 договору та ст. 231 ГК
України, Товариство повинно сплатити
Порту неустойку у вигляді пені у
розмірі 0,1% вартості робіт по яким
допущено прострочення за кожний день
прострочення в сумі 3367678 грн. 83 коп. за
період з 01.10.2010р. по 22.11.2010р. та штраф за
прострочення понад 30 днів у розмірі 7%
від вартості послуг, по яким допущено
прострочення в сумі 4 447 877 грн. 52 коп.
Також позивач вважає, що в порядку ч. 1
ст. 571 ЦК України, Товариство повинно
додатково сплатити суму у розмірі
авансу 63 541 107 грн. 43 коп., а також
відшкодувати Порту понесені судові
витрати по даній справі: 25 500,00 грн. на
сплату держмита та 236 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Враховуючи, що Товариство істотно
порушило умови укладеного між
сторонами договору, а саме не виконало
роботи з будівництва
Перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі № 10, в наслідок чого в порядку
ст. 188 ГК України, ст. 653 ЦК України та на
підставі п. 13.4. Договору, останній
підлягає розірванню.

Відповідач ПАТ "Чорномортехфлот"
позовні вимоги вважає
необґрунтованими та безпідставними та
06.12.2010р. звернулось до господарського
суду Одеської області із зустрічним
позовом до Порту про зобов'язання не
чинити перешкод Товариству у виконанні
договору №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р. та
зобов'язати Порт прийняти палі, які
постачаються на виконання умов даного
договору, посилаючись на те, що кошти у
сумі 63 541 107 грн. 43 коп. на підставі
договору доручення було перераховано
ТОВ '"Аріда-Інвест" для здійснення
закупівлі паль, які на виконання вимог
даного договору на територію Порту
було завезено, у кількості 4 шт. Паля
металева СМ-3 та у кількості 5 шт. Паля
металева СМ-6, які відповідно до
проведеного лабораторного дослідження
труб, з яких виготовляються палі та
згідно протоколам №№ 106, 105 лабораторії
відділу менеджменту якості продукції
ОСП ''Судоверфь "Україна" ДП "ОМТП"
труби відповідають вимогам ГОСТ 19282.
Однак, Порт в
порушення п. 2.2. Договору, ухиляється
від підписання акту прийому - передачі
паль, хоча згідно календарного графіку
постачання виготовлення та підготовка
паль повинна здійснюватися з червня по
грудень 2010 р.

Зокрема, відповідач вказує, що до
сьогоднішнього часу в порушення
приписів ст. 11 Закону України "Про
архітектурну діяльність" та п. 29
Загальних умов укладення та виконання
договорів підряду у капітальному
будівництві, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р.
№ 668 відсутні між сторонами договори
авторського та технічного нагляду.

Крім того, Товариство в обґрунтування
зустрічних позовних вимог посилається
на порушення Портом приписів ст. 29
Закону України "Про планування і
забудову територій" не надало
дозвільну документацію. Товариство
зазначило, що у серпні 2010 р. Дозвіл № 4/15
від 18.03.2010 р. на виконання будівельних
робіт з будівництва
перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі №10 виданий Портом було
скасовано Державною
архітектурно-будівельною інспекцією.

Заявою від 13.01.2014 р. Товариство уточнило
зустрічні позовні вимоги та просило
суд:

- визнати договір №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010
р., укладений між ДП "Морський
торговельний порт "Южний" та Публічним
акціонерним товариством
"Чорномортехфлот, діючим;

- ДП "МТП Южний" не чинити перешкод ПАТ
"Чорномортехфлот" у виконанні договору
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.;

- ДП "МТП Южний" виконувати умови
договору №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.;

ДП "Морський торговельний порт "Южний"
зустрічні позовні вимоги вважає
необґрунтованими та безпідставними,
посилаючись на те, що ні умовами
договору, ні чинним законодавством не
передбачена обов'язковість укладення
договорів авторського та технічного
нагляду, а тому підстав вважати, що Порт
не виконав зобов'язання за укладеним
між сторонами договором не має. Крім
того Порт зазначає, що прийняття паль,
які поставлялись Товариством було
неможливим у зв'язку з тим, що якість
зазначених паль викликала у Порта
сумніви, на підставі чого і було
заявлено клопотання про призначення
відповідної експертизи, а тому
підстави для залишення авансу у сумі 63
541 107грн. 43 коп. у ПАТ "Чорномортехфлот"
відсутні.

Під час розгляду справи попередніми
судовими інстанціями призначено ряд
судових експертиз та отримано висновки
експертних установ з визначених
питань.

Так, ухвалою господарського суду
Одеської області від 10.12.2010 р.
задоволені клопотання ПАТ
"Чорномортехфлот" про призначення у
справі судово-технічної та
товарознавчої експертиз. Проведення
судово-технічної експертизи доручено
Київському науково - дослідному
інституту судових експертиз,
товарознавчої - Одеському НДІСЕ.

16.02.2011 р. до господарського суду
Одеської області надійшов висновок
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз № 12002/10-14
від 15.02.2011р., яким встановлено, що:

1.Хімічний склад наданих для
дослідження дев'яти зразків труб (паль),
відібраних згідно протоколу відбору
проб № 1 від 21 грудня 2010 р. на території
причалу № 9 ДП "Морський торговельний
порт "Южний", відповідає
низьколегованій товстолистовій,
широкополосній кремніймарганцевій
сталі марки 17Г1С ГОСТ 19282-73. В зразку 9/4
спостерігається дещо завищений вміст
кремнію.

2. Усі дев'ять зразків труб з яких
виготовляються палі, які постачаються
ПАТ "Чорномортехфлот" на виконання умов
договору № СД/Т/ВКБ - 24 від 11.03.2010р. не
відповідають вимогам якості паль
відповідно до проектно-кошторисної
документації на будівництво
"Перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі № 10 ДП "Морський торговельний
порт "Южний" в частині хімічного складу
труб. В проектно-кошторисній
документації на металеві палі СМ6 і СМЗ
йдеться, що матеріалом труб повинна
бути сталь марки 13ГС або 13ГС-У,
натомість, труби виготовлені із сталі
марки 17Г1С ГОСТ 19282-73.

Товщина стінок дев'яти труб, зразки
яких надані на дослідження, відповідає
ГОСТ 19903-74 на проектній документації на
палі СМ3 і СМ6.

3. Встановити чи відповідає якість паль,
що знаходяться на території ДП МТП
"Южний", які поставлені ПАТ
"Чорномортехфлот" на виконання умов
договору № СД/Т/ВКБ - 24 від 11.03.2010р., в
частині геометричних розмірів
(загальна довжина паль, зовнішнього
діаметра труб та їх овальність по ГОСТ
10704-91) вимогам проектної документації,
не видається за можливе.

В подальшому, ухвалою господарського
суду Одеської області від 25.03.2011р. за
клопотанням Товариства призначено у
даній справі товарознавчу судову
експертизу, проведення якої доручено
фаховій комісії у складі представників
позивача, відповідача і державного
підприємства "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "Чорноморндіпроект".

На вирішення судових експертів
поставлені наступні питання :

- Чи відповідає якість паль, які
знаходяться на території ДП МТП "Южний",
які поставлені ПАТ "Чорномортехфлот" на
виконання умов договору № СД/Т/ВКБ - 24
від 11.03.2010р., в частині геометричних
розмірів (загальна довжина паль,
зовнішній діаметр та їх овальність по
ГОСТ 10704-91) вимогам
проектно-кошторисної документації.

Зазначеною ухвалою державне
підприємство "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "Чорноморндіпроект" було
зобов'язано надати висновок про
можливість використання під час
будівництва "Перевантажувального
комплексу вантажів відкритого
зберігання на причалі № 10 ДП "Морський
торговельний порт "Южний" паль СМ6 і СМЗ
виготовлених із сталевих труб марки
17Г1С (ГОСТ 19282-73) замість сталі марки 13ГС
або 13ГС-У(ГОСТ 19282-73).

08.04.2011р. до господарського суду
Одеської області від "Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний інститут морського
транспорту "Чорноморндіпроект"
надійшов лист від 04.04.2011р. №ГИП 2-17-1/617
про те, що висновок про можливість
використання паль СМ6 и СМЗ,
виготовлених із сталевих труб марки
17Г1С (ГОСТ 19282-73) замість сталі 13ГС або
13ГС-У (ГОСТ 19282-73) передбаченої робочою
документацією будівництва
перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі №10 ДП "МТП "Южний" може бути
наданий після отримання результатів
механічних випробувань зразків метала
труб згідно з ГОСТ10706-76, зокрема:

- тимчасовий опір розриву в
подовжньому і поперечному напрямі;

- межа текучості;

- відносне подовження на зразках;

- ударна в'язкість КСІІ.

18.04.2011р. до господарського суду
Одеської області надійшло клопотання
ПАТ "Чорномортехфлот"
про доручення експертам
Випробувального центру "Політех",
розташованого за адресою: 65044, м. Одеса,
пр-т. Шевченко, 1, провести дослідження
з визначення механічних властивостей
зразків труб із сталі 17Г1С, які на той
час знаходились на зберіганні у
позивача по справі № 26/183-10-4816, а саме:
тимчасового опору розриву в
подовжньому і поперечному напрямі;
межі текучості; відносного подовження
на зразках; ударної в'язкості КСU та
зобов'язати ДП МТП "Южний" та ПАТ "ЧТФ"
надати у розпорядження експертів
необхідні для проведення дослідження
документи, речі та інше, які можуть бути
запитані експертами.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 18.04.2011р. за клопотанням
Товариства призначено у справі
технічну судову експертизу, проведення
якої доручено експертам
Випробувального центру "Політех", та
експертам доручено провести
дослідження з визначення механічних
властивостей зразків труб із сталі
17Г1С, а саме: тимчасового опору розриву
в подовжньому і поперечному напрямі;
межі текучості; відносного подовження
на зразках; ударної в'язкості КСU.

04.05.2011р. до господарського суду
Одеської області надійшов висновок від
21.04.2011р. №4 експертного дослідження
металів по справі №26/183-10-4816, наданий
Випробувальним центром "Політех". У
вказаному висновку зокрема зазначено:

- відхилення отриманих у результаті
досліджень механічних властивостей
наданих зразків труб із сталі марки
17Г1С (ГОСТ 19282-73) в порівнянні з
механічними властивостями сталі марки
13ГС (ГОСТ 19282-73), що у відсотковому
показнику складає:

1. тимчасовий опір розриву: 0,001 %;

2. межа текучості: 0,0 %,

що не перевищує допусків по ГОСТ.

Таким чином експертом встановлено, що,
враховуючи процент відхилення
механічних властивостей наданих для
дослідження зразків труб із сталі
марки 17Г1С від механічних властивостей
сталі марки 13ГС в межах допуску по ГОСТ,
труби, виготовлені із сталі марки 17Г1С,
можуть бути використані під час
будівництва гідротехнічної частини
причалу № 10.

13.05.2011р. до господарського суду
Одеської області надійшов лист
"Державного проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
морського транспорту
"Чорноморндіпроект" від 05.05.2011р. №ГИП
2-17-1/868 (додатково до листа від 04.04.2011р.
№ГИП 2-17-1/617, зазначеного вище), в якому
повідомляється інститутом, що за
результатами випробувань ВЦ "Політех"
зразків труб із сталі марки 17Г1С, які
знаходяться на території ДП "МТП
"Южний", підтверджує можливість
використання паль СМ6 и СМЗ,
виготовлених із сталевих труб марки
17Г1С (ГОСТ 19282-73) замість сталі 13ГС або
13ГС-У (ГОСТ 19282-73) передбаченої робочою
документацією будівництва
перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі №10 ДП "МТП "Южний" при умові не
перевищення вартості паль, врахованої
відповідним кошторисом.

До господарського суду Одеської
області надійшов висновок №2519/25 від
18.05.2011р. по визначенню вартості "палів
та труб з яких вони виготовляються",
наданий Одеським науково-дослідним
інститутом судових експертиз, в якому
зазначено, зокрема, що:

- вартість труб виготовлених із
сталі марки 17Г1С, що постачалися ПАТ
"ЧТФ", замість труб виготовлених із
сталі марки 1ЗГС та 1ЗГС-У на виконання
умов договору № СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010,
відповідають ринковій вартості.

- вартість паль, які
виготовляються ПАТ "ЧТФ" на виконання
умов договору №
СДТВКБ-24 від 11.03.2010 відповідає вартості,
яка вказана в проектно-кошторисній
документації.

21.09.2011р. ухвалою господарського суду
Одеської області за клопотанням ДП
"Морський торговельний порт "Южний"
призначено по справі повторну судову
-товарознавчу експертизу. Доручено
проведення експертизи судовим
експертам Харківського науково -
дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса
Міністерства юстиції України. На
вирішення судових експертів
поставлені наступні питання :

- встановити вартість паль (сукупно та
окремо кожної ), завезення яких
здійснювалось ПАТ "Чорномортехфлот" на
територію ДМ "МТП "Южний" на виконання
умов договору № СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.

- встановити ринкову вартість
трубного розкрію, виготовленого зі
сталі марки 17Г1С, з яких виготовлялись
палі, завезення яких здійснювалось ПАТ
" Чорномортехфлот " на територію ДМ
"МТП "Южний" на виконання умов договору
№ СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.

До господарського суду Одеської
області від Харківського науково -
дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса
надійшло повідомлення про
неможливість надання висновку судової
товарознавчої експертизи №10140.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, прокурора,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.03.2010 р. між сторонами у справі
укладено договір генерального підряду
на виконання робіт № СД/Т/ВКБ-24 (Далі -
Договір) за умовами якого Підрядник
зобов'язується на власний ризик
виконати за плату відповідно до умов
цього договору, за завданням Замовника
роботи з будівництва
перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі №10 Порту, Замовник
зобов'язується прийняти ці роботи та
оплатити їх на умовах, викладених у
цьому договорі. Основні параметри
(потужність, площа, об'єм тощо), склад та
обсяги робіт, інші показники
передбачені проектною документацією,
яка затверджена у встановленому
порядку.

24.06.2010р. у зв'язку з коригуванням планів
фінансування та будівництва ДП
"Морський торговельний порт "Южний",
призупиненням будівництва причалу № 10
та з метою недопущення негативних
наслідків виконання зобов'язань перед
третіми особами, між замовником та
підрядником укладено додаткову угоду
№ 2 до договору підряду від 11.03.2010р.,
відповідно умов п.п. 1, 2 якої підрядник
призупиняє будь-які подальші
замовлення для цілей будівництва
причалу № 10, включаючи будь-які вироби,
а також використовує суму авансу,
передбачену умовами договору, виключно
для забезпечення оплати замовлення
продукції та фактично виконаних
об'ємів робіт, не допускаючи
перевищення зобов'язань замовника вище
суми авансу.

Як зазначає позивач, Товариство не
виконало взяті на себе зобов'язання за
додатковою угодою № 2 від 24.06.2010р., яка є
невід'ємною частиною укладеного між
сторонами договору генерального
підряду на виконання робіт № СД/Т/ВКБ-24
від 11.03.2010 р. (Далі - Договір), щодо
поставки виробів паль у вигляді
трубної заготовки для монтажу
підкранового шляху причалу №10 на
загальну суму 63 541 107грн. 43 коп., у зв'язку
з чим повинний повернути сплачений
аванс у сумі 63 541 107грн 43коп., а також на
підставі п. 11.2 договору та ст. 231 ГК
України, Товариство повинно сплатити
Порту неустойку у вигляді пені у
розмірі 0,1% вартості робіт по яким
допущено прострочення за кожний день
прострочення в сумі 3367678 грн. 83 коп. за
період з 01.10.2010р. по 22.11.2010р. та штраф за
прострочення понад 30 днів у розмірі 7%
від вартості послуг, по яким допущено
прострочення в сумі 4 447 877 грн. 52 коп., а
також в порядку ч. 1 ст. 571 ЦК України,
Товариство повинно додатково сплатити
суму у розмірі авансу 63 541 107 грн. 43 коп.,
а також відшкодувати Порту понесені
судові витрати по даній справі: 25 500,00
грн. на сплату держмита та 236 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Враховуючи, що Товариство істотно
порушило умови укладеного між
сторонами договору, а саме не виконало
роботи з будівництва
Перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі № 10, в наслідок чого в порядку
ст. 188 ГК України, ст. 653 ЦК України та на
підставі п. 13.4. Договору, останній
підлягає розірванню.

Оцінюючи вимоги позивача,
господарський суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.ст.11,509 ЦК України
підставами виникнення зобов`язання
(правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматись від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку),
зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Роботи - будь-яка діяльність, пов'язана
з проектуванням, будівництвом нових,
розширенням, реконструкцією,
капітальним ремонтом та реставрацією
існуючих об'єктів і споруд виробничого
та невиробничого призначення,
технічним оснащенням діючих
підприємств, а також супровідні
послуги, у тому числі геодезичні
роботи, буріння, сейсмічні дослідження,
аеро- і супутникова фотозйомка та інші,
якщо вартість виконання зазначених
послуг не перевищує вартості самого
будівництва.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 839 ЦК
України підрядник зобов'язаний
виконати роботу, визначену договором
підряду, із свого матеріалу і своїми
засобами, якщо інше не встановлено
договором. Якщо робота виконується
частково або в повному обсязі з
матеріалу замовника, підрядник
відповідає за неправильне
використання цього матеріалу. Таким
чином, сторони договору підряду можуть
в межах договору підряду узгодити
умови щодо матеріалів, з яких підрядник
зобов'язаний виконати роботу за даним
договором, зокрема порядку їх
замовлення та забезпечення.

Передумовою звернення позивача з
вимогами щодо розірвання договору є
невиконання зобов'язань з поставки
паль у вигляді трубної заготовки для
монтажу підкранового шляху причалу №10
на загальну суму 63 541 107грн. 43 коп., що на
думку позивача, призвело до істотного
порушення умов укладеного між
сторонами договору, а саме не
виконанням робіт з будівництва
Перевантажувального комплексу
вантажів відкритого зберігання на
причалі № 10, внаслідок чого в порядку
ст. 188 ГК України, ст. 653 ЦК України та на
підставі п. 13.4. Договору, останній
підлягає розірванню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням зобовязання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобовязання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає правові наслідки порушення
зобовязання, в тому числі розірвання
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного
кодексу України розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Частина 2 цієї статті
передбачає, що договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Частиною 2 ст. 852 Цивільного кодексу
України визначено, що за наявності у
роботі істотних відступів від умов
договору підряду або інших істотних
недоліків замовник має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

За визначенням ст. 651 Цивільного
кодексу України, істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Отже, оцінка порушення договору як
істотного здійснюється судом
відповідно до критерію, що
встановлений абзацом другим ч. 2 ст. 651
ЦК України. Оціночне поняття
істотності порушення договору
законодавець розкриває за допомогою
іншого оціночного поняття - "значної
міри" позбавлення сторони того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору. Істотність порушення
визначається виключно за об'єктивними
обставинами, що сталися у сторони, яка
вимагає розірвання договору.

Додатковою угодою № 2 від 24.06.2010 р. у
зв'язку з коригуванням планів
фінансування та будівництва Порту
призупиненням будівництва причалу № 10
та з метою недопущення негативних
наслідків виконання зобов'язань перед
третіми особами, сторони визначили, що
Підрядник призупиняє будь-які подальші
замовлення для цілей будівництва
причалу № 10, включаючи будь-які вироби,
а також використовує суму авансу,
передбачену умовами договору, виключно
для забезпечення оплати замовлення
продукції та фактично виконаних
об'ємів робіт, не допускаючи
перевищення зобов'язань Замовника вище
суми авансу.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 2 від 24.06.2010
р., Замовник забезпечує виплату авансу
в другому кварталів 2010 р. в об'ємі 43 394 000
грн.. а, Підрядник забезпечує поставку
виробів паль у вигляді трубної
заготовки для монтажу підкранового
шляху причалу № 10 відповідно до
проекту будівництва не пізніше
третього кварталу 2010 р. на суму, яка
разом з роботами по утворенню
території причалу № 10 складає суму, що
дорівнює загальній сумі
перерахованого Замовником авансу - 73 394
000 грн.

Дані кошти було використано наступним
чином:

З квітня по липень 2010 було проведено
земляні роботи відповідно до проекту
будівництва на загальну суму 9 852 892,57
грн.

Залишок коштів у розмірі 63 541 107,43 грн. на
підставі договору доручення було
перераховано TOB "Аріда-Інвест" для
здійснення закупівлі паль. Відповідно
до книги 2 "Свайное основание участка
сопряжени" Робочої документації
"Сопряжение причалов №№11,11ф с причалом
№10 и берегоукрепления" та книги №2
робочої документації
"Гидротехнической части причала №10
необхідно закупити 485 паль на загальну
суму понад 72 мільйонів гривень.

Пізніше, в рамках виконання вимог
договору генерального підряду
відповідачем ПАТ "Чорномортехфлот" на
територію порту було завезено палі
металеві СМ-3 у кількості 4 шт. та палі
металеві СМ-6 у кількості 5 шт. Зазначені
обставини підтверджуються листом ПАТ
"Чорномортехфлот" №2281/20 від 28.10.2010 р. на
ім'я головного інженера ДП "МТП "Южний"
Фуратова Ю.В., яким товариство
повідомило Порт про поставку для
будівництва причалу №10 паль, що
складувались на окремо відведеному
майданчику причалу №9 майданчику.
Вказані дії ПАТ "Чорномортехфлот"
здійснювало в межах виконання
договору генерального підряду
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.

Оцінюючи вимоги позивача у світлі
наведених приписів норм ЦК України,
господарський суд зазначає, що
позивачем з допомогою належних та
допустимих у розумінні ст. 34 ГПК
України доказів не доведено завдання
діями відповідача (в частині виконання
зобов'язань з поставки матеріалів)
будь-якої шкоди, а отже, що внаслідок
цього він значною мірою був
позбавлений того, на що він
розраховував при укладенні договору.

При цьому, господарський суд враховує,
що за змістом укладеної між сторонами
до Договору додаткової угоди,
використання передбаченої суми авансу
виключно для забезпечення оплати
замовлення продукції та фактично
виконаних об'ємів робіт, відбулось
внаслідок призупинення будівництва на
причалі № 10.

Доказів поновлення будівництва суду не
представлено.

Стосовно посилань позивача на
положення ст. 188 ГК України
господарський суд зазначає, що предмет
правового регулювання ч. 2 ст. 651 ЦК
України та ст. 188 ГК України не слід
ототожнювати, оскільки при
встановленні підстав для застосування
ч. 2 ст. 651 ЦК України, сторона, яка
ініціює розірвання договору за
рішенням суду, повинна довести
вчинення іншою стороною істотного
порушення договору, а тому не
зобов'язана дотримуватися
встановленого частинами 2, 3, 4 ст. 188
Господарського кодексу України
порядку розірвання договорів, для
застосування якого (порядку) факт
порушення умов договору не є
вирішальним. Достатнім визнається
виникнення у сторони договору
суб'єктивної необхідності розірвати
договір (ч. 2 ст. 188 Господарського
кодексу України).

Що стосується результатів проведених
під час провадження у даній справі
експертиз, господарський суд зазначає,
що, порушення умов Договору щодо якості
поставлених виробів не закладалось
позивачем як підстава заявлених вимог.

Обставини щодо якості поставлених
матеріалів та, відповідно, виконаних з
їх використанням робіт можуть бути
підставою окремого судового
провадження, оскільки відновлення
становища постраждалої сторони в
даному випадку здійснюється з
урахуванням правового механізму,
встановленого ст. 858 ЦК України.

Також, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, всі
правочини щодо забезпечення виконання
зобов'язань боржника перед кредитором
повинні здійснюватися виключно у
письмовій формі. В такій угоді повинно
бути чітко визначено, що сума, яка
передається в рахунок належних за
договором платежів, є саме завдатком. В
разі, якщо це не буде встановлено,
сплачена сума буде вважатися авансом,
тобто звичайною сумою попередньої
оплати за договором, яка не виконує
забезпечувальної функції, властивої
завдатку.

Як вбачається з матеріалів справи, п.3
додаткової угоди № 2 від 24.06.2010 р.
Замовник забезпечує виплату саме
авансу в другому кварталі 2010р. в об'ємі
43 394 000 грн., а Підрядник забезпечує
поставку виробів паль у вигляді
трубної заготовки для монтажу
підкранового шляху причалу №10
відповідно до проекту будівництва не
пізніше третього кварталу 2010 р. на суму,
яка разом з роботами по утворенню
території причалу № 10 складає суму, що
дорівнює загальній сумі
перерахованого Замовником авансу -
73394000 грн.

Крім того, графіком фінансування робіт
об'єкту будівництва, що є додатком № 2
до Договору також встановлено, що
Замовник надає аванс, а не завдаток.

Будь-яких доказів про те, що сума, яка
передається в рахунок належних за
договором платежів, є саме завдатком,
матеріали справи не містять, та в
порушення ст. 33 ГПК України Портом не
надано, у зв'язку з чим протилежні
доводи позивача є помилковими та до
уваги прийняті бути не можуть, оскільки
не ґрунтуються на нормах чинного
законодавства України.

Проаналізувавши вищевикладене, суд
вважає, що позивачем ДП "МТП "Южний" в
порушення ст. 33 ГПК України не надано
належних та допустимих доказів
невиконання ПАТ "Чорномортехфлот"
зобов'язань за договором, та, як
наслідок, не доведено в судовому
порядку грубого порушення умов
договору генерального підряду
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р. та додаткової
угоди № 2 від 24.06.2010 року, що в свою
чергу, є підставою для відмови у
задоволенні первісного позову ДП "МТП
"Южний".

Щодо вимог ПАТ "Чорномортехфлот" за
зустрічним позовом, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Стаття 11 ЦК України встановлює,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Суд може відмовити у захисті
цивільного права та інтересу особи в
разі порушення нею положень частин
другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Також, які способи захисту порушеного
права закріплені ст. 20 Господарського
кодексу України, а саме:

- визнання наявності або
відсутності прав;

- визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке
існувало до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують
право або створюють загрозу його
порушення;

- присудження до виконання
обов'язку в натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування
оперативно-господарських санкцій;

- застосування
адміністративно-господарських
санкцій;

- установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими
законом.

Позивач за зустрічним позов ПАТ
"Чорномортехфлот" просить суд визнати
договір №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.,
укладений між ДП "Морський
торговельний порт "Южний" та Публічним
акціонерним товариством
"Чорномортехфлот, діючим; зобов'язати
ДП "МТП Южний" не чинити перешкод ПАТ
"Чорномортехфлот" у виконанні договору
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.; зобов'язати ДП
"МТП Южний" виконувати умови договору
№СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.

Проаналізувавши заявлені ПАТ
"Чорномортехфлот" позовні вимоги, суд
зазначає, що не може бути способом
захисту прав сторони вимога про
визнання договору дійсним за
відсутності прямих вказівок чинного
законодавства про відповідну
можливість, оскільки наведений спосіб
захисту прав не передбачений ст. 16 ЦКУ
або ст. 20 ГКУ.

Так, договір може бути визнаний
дійсним:

- на підставі частини другої ст. 220 ЦКУ у
випадках ухилення однієї зі сторін від
нотаріального посвідчення правочину;

- на підставі частини другої ст. 218 ЦКУ,
якщо правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

При вирішенні даного питання суд
звертає увагу, що за ст. 204 ЦКУ діє
презумпція правомірності правочину.
Так останній є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно п. 13.1., договір набирає чинності
з моменту його підписання та діє до
31.12.2012 р.

Будь-яких доказів щодо припинення або
розірвання даного договору на час
подання позову матеріали справи не
містять та, в порушення приписів ст. 33
ГПК України, таких доказів ПАТ
"Чорномортехфлот" суду не надано.

Враховуючи вищевикладені норми
чинного законодавства
України,зустрічний позов про визнання
договору №СД/Т/ВКБ-24 від 11.03.2010 р.,
укладеного між ДП "МТП "Южний" та ПАТ
"Черномортехфлот" діючим не відповідає
способам захисту цивільних прав,
встановленим ст. 16 Цивільного кодексу
України та ст. 20 Господарського кодексу
України, оскільки по суті є вимогою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, а юридичні факти можуть
встановлюватися господарськими судами
лише при існуванні та розгляді між
сторонами спору про право цивільне.

На відміну від норм Цивільного
процесуального кодексу України (п. 4 ст.
254 та Глава 37), яким передбачено
можливість розгляду судами в порядку
окремого провадження справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, Господарський процесуальний
кодекс України не містить положень
щодо підвідомчості таких спорів
господарським судам.

Отже, даний спорів щодо встановлення
певних юридичних фактів у даних
правовідносинах не підлягає розгляду
господарськими судами, оскільки
предмет спору не відповідає
встановленим законом способам захисту
прав.

У пункті 3 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 25.11.2005
р. N 01-8/2229 зазначено, що господарські
суди вирішують спори у порядку
позовного провадження, коли склад
учасників спору відповідає статті 1 ГПК
України, а правовідносини, щодо яких
виник спір, носять господарський
характер. Дійшовши висновку, що предмет
позову не відповідає встановленим
законом або договором способам захисту
прав, суд повинен відмовити у позові.

Щодо вимог про зобов'язання нечинити
перешкод у виконанні договору та
зобов'язанні виконати договір.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої він просить ухвалити
судове рішення. Предмет позову повинен
мати правовий характер і випливати з
певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги і
докази, що стверджують позов, зокрема
факти матеріально-правового характеру,
що визначаються нормами матеріального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, їх виникнення, зміну,
припинення.

Предмет і підстава позову сприяють
з'ясуванню наявності і характеру
спірних правовідносин між сторонами,
застосуванню необхідного способу
захисту права, визначенню кола доказів,
необхідних для підтвердження
наявності конкретного цивільного
права і обов'язку.

В силу ст.54 ГПК України, позовна заява
повинна містити зміст позовних вимог,
тобто з зазначенням способу судового
захисту правової вимоги і
правовідносин.

В силу ч.1 ст.20 ЦК України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом
на захист є диспозитивною нормою
цивільного законодавства, яке полягає
у наданні особі, яка вважає свої права
порушеними, невизнаними або
оспорюваними, можливості застосувати
способи захисту, визначені законом або
договором.

Положеннями ст.16 ЦК України та ст.20 ГК
України визначені способи захисту
цивільних прав та інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що
предметом позову є вимога позивача
щодо спонукання відповідача
виконувати умови договору, а підставою
позову -невиконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань. Позивач
просить суд ухвалити судове рішення
щодо цієї вимоги, але не зазначає, в
якій спосіб має бути захищено судом
його право.

Заявлена вимога не призводить до
поновлення порушеного права позивача,
оскільки ухвалене за цією вимогою
рішення не змінює існуючі господарські
правовідносини сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення первісного позову ДП
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії до
ПАТ "Чорномортехфлот" про розірвання
договору та стягнення суми, а також про
відсутність підстав для задовлення
зустрічного позову ПАТ
"Чорномортехфлот" до відповідача ДП
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії про
спонукання до виконання умов договору
та про визнання правочину дійсним.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Южненської
філії державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" до відповідача публічного
акціонерного товариства
"Чорномортехфлот" про розірвання
договору та стягнення суми - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
публічного акціонерного товариства
"Чорномортехфлот" до відповідача
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Южненської філії
державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" про спонукання до виконання
умов договору, про визнання правочину
дійсним - відмовити.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний
текст складено та підписано 03.02.2014 року.

Суддя
Зайцев Ю.О.