КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р. Справа№ 5011-73/18891-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Рєпіної Л.О.

Самсіна Р.І.

при секретарі судового засідання Пась
М.П.

за участю представників:

від позивача: Гуля В.С. за дов. № 165 від
06.12.2012 р.

від відповідача 1: Худяков А.Г. за дов. №
бн від 16.01.2013 р.

від відповідача 2: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "М'ясопереробне
підприємство "Мітекс"

на рішення Господарського суду
міста Києва від 18.09.2013 року

у справі № 5011-73/18891-2012 (суддя
Баранов Д.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "М'ясопереробне

підприємство "Мітекс"

до відповідача - 1: Дочірнього
підприємства "Поліс",

відповідача - 2: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Поліс"

третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Айсберг"
ЛТД"

про витребування майна з
чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 18.09.2013 року у справі №
5011-73/18891-2012 (суддя Баранов Д.О.)
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "М'ясопереробне
підприємство "Мітекс".

Не погодившись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "М'ясопереробне
підприємство "Мітекс" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення та прийняти нове, яким
задовольнити позов повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.11.2013 року
колегією суддів у складі головуючого
судді: Шаптала Є.Ю. (головуючий), Власов
Ю.Л., Самсін Р.І. прийнято вказану
апеляційну скаргу, порушено апеляційне
провадження у справі № 5011-73/18891-2012
розгляд справи призначено на 27.11.2013
року.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
27.11.2013 року у зв'язку з перебуванням
судді Влсова Ю.Л. у відрядженні, для
розгляду справи № 5011-73/18891-2012 змінено
склад колегії суддів: головуючий суддя
Шаптала Є.Ю., судді Рєпіна Л.О., Самсін
Р.І..

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013 року
колегією суддів у складі головуючого
судді: Шаптала Є.Ю. (головуючий), судді
Рєпіна Л.О., Самсін Р.І. прийнято справу
№ 5011-73/18891-2012 до провадження у
визначеному складі суддів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013 року
розгляд апеляційної скарги Товариства
з обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс"
відкладено на 10.12.2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 року
розгляд апеляційної скарги Товариства
з обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс"
відкладено на 22.01.2014 року.

Апеляційна скарга була вмотивована
тим, що оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, що призвело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

10.12.2013 року представником відповідача 1
було подано до відділу документального
забезпечення КАГС відзив на апеляційну
скаргу, відповідно до якого просить
залишити рішення Господарського суду
міста Києва від 18.09.2013 року без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

22.01.2014 року представником відповідача 1
подано до відділу документального
забезпечення КАГС доповнення до
відзиву на апеляційну скаргу.

Представники відповідача 2 та третьої
особи до судового засідання, що
відбулось 22.01.2014 року, не з'явились, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання Практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що
неявка представників відповідача та
третьої особи не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги за наявними у
справі матеріалами, та, за таких
обставин, розгляд справи за
відсутності вказаних осіб є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, присутніх в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується наступне.

18.08.2009 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Айсберг" ЛТД"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс"
(покупець) було укладено договір № 32 на
поставку товару, за умовами якого
постачальник зобов'язується виробити
та передати у встановлений строк нове
обладнання (товар), а покупець
зобов'язується прийняти його та
оплатити його відповідно до
специфікації (п. 1.1 договору).

Як вбачається з видаткових накладних №
РНП-000245 від 22.09.2009 р., № РНП-000248 від 22.09.2009
р., № РНП-000249 від 23.09.2009 р., № РПН-000253 від
28.09.2009 р., № РПН-000258 від 29.09.2009 р. на
виконання вимог вказаного договору
відповідно до специфікацій № 1, № 2 та №
3, позивачем у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айсберг" ЛТД" було
придбано холодильне обладнання на
загальну суму 404 677,60 грн..

01.03.2010 р. між Дочірнім підприємством
"Поліс" як орендодавцем та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс"
як орендарем укладено договори оренди
№ 1 та № 2, відповідно до умов яких
орендодавець передав, а орендар
прийняв для розміщення магазину
приміщення загальною площею 37,0 кв.м. та
81,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м.
біла Церква, вул. Крижанівського, 3, та
б-р. 50-річчя Перемоги, 84 (акти
прийому-передачі від 01.03.2010 р.).

Відповідно до листування сторін,
відповідач-1 керуючись п. 3.2 договорів
надіслав позивачу додатки № 1 та № 2 від
27.12.2011 р. до договорів оренди № 1 та № 2
від 01.03.2010 р., в яких повідомив
останнього про те, що дія зазначених
договорів оренди припиняється з 01.01.2012
р..

Згідно листів сторін Товариство з
обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс"
зверталось до відповідача-1 про надання
можливості демонтувати та вивезти з
приміщень належне йому холодильне
обладнання у зв'язку з розірванням
договору, проте Дочірнє підприємство
"Поліс" запропонувало йому надати
правовстановлюючу документацію на це
обладнання.

Як зазначалось, предметом розгляду
даної справи є вимога позивача про
витребування із незаконного володіння
ДП «Поліс» та ТОВ «Поліс» та повернення
ТОВ «М'ясопереробне підприємство
«Мітекс» холодильного обладнання
згідно переліку у Специфікації № 2 та
Специфікації № 3 до Договору поставки
№ 32 від 18.08.2009 року, яке було
встановлене та підключене в
орендованих приміщеннях за адресами: м.
біла Церква, вул. Крижанівського, 3, та
б-р. 50-річчя Перемоги, 84.

Судова колегія погоджується з
висновками, з яких виходив місцевий
господарський суд при прийнятті
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "М'ясопереробне
підприємство "Мітекс" було придбано у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айсберг" ЛТД"
холодильне обладнання відповідно до
специфікацій № 1, № 2 та № 3 до договору
поставки товару № 32 від 18.08.2009 р.. Факт
придбання у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айсберг" ЛТД"
холодильного обладнання на загальну
суму 404 677,60 грн. підтверджується
видатковими накладними наявними в
матеріалах справи.

Між сторонами підписані Акти здачі -
прийняття робіт (наданих послуг) №
ОУ-32/1 від 23.09.2009 року, № ОУ-32/2 від 28.09.2009
року, № ОУ-32/3 від 29.09.2009 року, відповідно
до яких Товариством з обмеженою
відповідальністю "Айсберг" ЛТД"
проведені монтажні роботи по
встановленню та підключенню
поставленого холодильного обладнання
за договором № 32 від 18.08.2009 р. та
зазначені роботи прийняті Товариством
з обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс".

Відповідно до листів Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айсберг»
ЛТД», останнім зазначено, що ним було
дійсно поставлено Товариству з
обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс"
холодильні вітрини відповідно до
специфікацій № 1, № 2 та № 3 до договору
№ 32 від 18.08.2009 р., а також проведено
монтажні роботи по їх встановленню та
підключенню в м. Біла Церква за
адресами: б-р. 50-річчя Перемоги, 84, вул.
Крижанівського, 3, Сквирське шосе, 20.

В актах здачі-прийняття робіт (наданих
послуг) № ОУ-32/1 від 23.09.2009 року, № ОУ-32/2
від 28.09.2009 року, № ОУ-32/3 від 29.09.2009 року
по договору № 32 від 18.08.2009 р. інформація
щодо об'єкта та місця проведення
монтажних робіт по встановленню та
підключенню об'єкта відсутня, тому
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що встановити об'єкт та місце
проведення монтажних робіт не є
можливим.

З матеріалів справи вбачається, що
нежилі приміщення в м. Біла Церква по
вулицях: вул. Крижанівського, 3, б-р.
50-річчя Перемоги та Сквирське шосе, 20,
перебували у власності Товариства з
обмеженою відповідальністю "Поліс", яке
продало дані приміщення Дочірньому
підприємству "Поліс" у листопаді та
грудні 2009 року, а передало по актах у
лютому 2010 року. Окрім того, у грудні 2009
року вказане нерухоме майно було здано
в оренду Товариством з обмеженою
відповідальністю "Поліс" фізичним
особам-підприємцям Ільїній О.В.,
Курцевій Д.В., Козак Л.О., Веножин І.В., та
у січні 2010 року фізичній
особі-підприємцю Березанській Н.М.

Договори оренди № 1 та № 2 між Дочірнім
підприємством "Поліс", як орендодавцем
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "М'ясопереробне
підприємство "Мітекс", як орендарем
були укладені 01.03.2010 р.. Відповідно до
умов договорів оренди, орендодавець
передав, а орендар прийняв для
розміщення магазину приміщення
загальною площею 37,0 кв.м. та 81,6 кв.м., які
знаходяться за адресою: м. біла Церква,
вул. Крижанівського, 3, та б-р. 50-річчя
Перемоги, 84 (акти прийому-передачі від
01.03.2010 р.).

Відповідно до листування сторін
Товариство з обмеженою
відповідальністю "М'ясопереробне
підприємство "Мітекс" зверталось до
відповідача-1 про надання можливості
демонтувати та вивезти з приміщень
належне йому холодильне обладнання у
зв'язку з розірванням договору, проте
Дочірнє підприємство "Поліс"
запропонувало йому надати
правовстановлюючу документацію на це
обладнання.

З матеріалів справи вбачається, що
місцевим господарським судом з метою
встановлення факту наявності
холодильного майна в приміщеннях
відповідача-1 було зобов'язано сторін
провести відповідну перевірку, за
наслідками чого скласти акт опису
майна. Внаслідок виконання вимог суду
представниками відповідача-1, третьої
особи та ФОП Квашею Л.С. та ФОП Поліщук
Г.П. 07.02.2013 р. було складено акт
інвентаризації майна, який свідчить
про наявність у нежилих приміщеннях,
які знаходяться в м. Біла Церква (б-р.
50-річчя Перемоги, 84, вул.
Крижанівського, 3), з-поміж іншого майна
також і холодильних вітрин (фронтальна,
бокова та кутова) сіро-зеленого
кольору, інших ідентифікуючих ознак
яких не вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до приписів ст.ст.317, 320
Цивільного кодексу України, власникові
належать право володіння, користування
та розпорядження майном, зокрема, він
має право використовувати своє майно
для здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (ст. 328 Цивільного
кодексу України).

Статтею 387 Цивільного кодексу України
визначено, що власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права
власності застосовується в тому
випадку, коли власник фактично
позбавлений можливості володіти й
користуватися належною йому річчю,
тобто коли річ незаконно вибуває з його
володіння. В цивільно-правовій
літературі зазначений засіб захисту
отримав назву "віндикація".

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу,
власник має право реалізувати своє
право на захист шляхом звернення до
суду з вимогою про витребування свого
майна з чужого незаконного володіння з
дотриманням вимог, передбачених
Цивільним кодексом.

Витребування власником свого майна із
чужого незаконного володіння
здійснюється шляхом подання до суду
віндикаційного позову. Предметом
віндикаційного позову є вимога
позивача до відповідача про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, яка повинна
мати відповідні підстави, що тягнуть за
собою визначені законом правові
наслідки.

Позивачем за віндикаційним позовом
може бути неволодіючий власник
(фізичні і юридичні особи, держава і
територіальні громади в особі
уповноважених ними органів). Водночас
законодавство надає право звертатися з
вимогами про витребування майна з
чужого незаконного володіння не лише
власникам, а й іншим особам, у яких
майно власника перебувало у законному
володінні за відповідною правовою
підставою ("титулом").

Титульними володільцями вважаються
особи, які володіють майном за
цивільно-правовими договорами
(майнового найму (оренди), підряду,
зберігання, застави та ін.), особи, які
володіють майном на праві
господарського відання, оперативного
управління або на іншій підставі,
передбаченій законом. При цьому,
позивач має підтвердити своє право
власності на витребувану річ або інше
титульне право на річ.

Відповідачем за віндикаційним позовом
має бути незаконний володілець майна
власника, який може і не знати про
неправомірність свого володіння та
утримання такого майна.

Таким чином, вказані позивачем у
позовній заяві підстави повинні
підтверджувати його право власності
або інше суб'єктивне право титульного
володільця на витребуване майно, факт
вибуття майна з його володіння,
наявність майна у незаконному
володінні відповідача, відсутність у
відповідача правових підстав для
володіння майном (безтитульний статус
його володіння). Тобто, в першу чергу, на
підтвердження наявності у позивача
суб'єктивного права на витребування
майна з чужого незаконного володіння
він повинен надати суду відповідні
докази, що підтверджують його право на
вказане майно, а також факт наявності
майна у незаконному володінні
відповідача та факт відсутності у
відповідача правових підстав для
володіння майном.

Отже, умовами задоволення позову про
вилучення майна у відповідача в даному
випадку є наявність у позивача доказів
на підтвердження факту приналежності
йому спірного майна на праві власності,
факт наявності цього майна у
незаконному володінні відповідача та
факт відсутності у відповідача
правових підстав для володіння цим
майном.

В силу статті 387 Цивільного кодексу
України власник вправі захищати
належне йому право власності шляхом
витребування майна з чужого
незаконного володіння; відповідно до
статті 396 Цивільного кодексу Країни
положення глави 29 цього Кодексу щодо
захисту права власності поширюються
також на особу, яка має речове право на
чуже майно. Для правильного вирішення
такого спору судам належить на
підставі належних та допустимих
доказів з'ясувати зміст майнових прав
позивача щодо спірного майна, а також
порушення прав позивача щодо
користування та розпоряджання цим
майном; за приписами статей 33
Господарського процесуального кодексу
України обов'язок доведення таких
істотних обставин справи належними та
допустимими доказами покладається на
позивача.

Проте, згідно поданих доказів,
позивачем не доведено, що майно
(холодильне обладнання згідно переліку
у Специфікації № 2 та Специфікації № 3
до Договору поставки № 32 від 18.08.2009
року, вартістю 404 677,60 грн.), яке
зазначене у позовній заяві є саме тим
майном, яке він (позивач) розташував в
орендованому приміщенні. Також,
позивачем не доведено, що майно
(холодильне обладнання згідно переліку
у Специфікації № 2 та Специфікації № 3
до Договору поставки № 32 від 18.08.2009
року, вартістю 404 677,60 грн.), яке вказано у
позовній заяві, знаходиться у
відповідача.

Таким чином, під час судового розгляду
позивачем не доведено та не надано
жодного документу як доказ того, що
спірне майно передано відповідачу чи
знаходиться на законних чи незаконних
підставах у нього.

Враховуючи викладене, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
щодо витребування із незаконного
володіння відповідачів холодильне
обладнання згідно переліку у
Специфікації № 2 та Специфікації № 3 до
Договору поставки № 32 від 18.08.2009 року,
вартістю 404 677,60 грн. не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування рішення.

З огляду на викладені обставини,
місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про відмову у
позові повністю, з даним висновком
погоджується і колегія суддів,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що місцевим господарським
судом повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи та надано їм належну
правову оцінку, рішення суду першої
інстанції відповідає законодавству,
матеріалам справи та не вбачає підстав
для задоволення апеляційної скарги і
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"М'ясопереробне підприємство "Мітекс"
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 18.09.2013 року у справі №
5011-73/18891-2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5011-73/18891-2012
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
Л.О. Рєпіна

Р.І. Самсін