ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 р. Справа № 909/1336/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Булки В.І., при
секретарі судового засідання
Бабенецькій А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод

металоконструкцій",

вул. Львівська, 53, м.
Червоноград, Львівська область, 80100,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калушстальбуд",

вул.С.Стрільців, 1В,
с.Вістова, Калуський район,
Івано-Франківська

область,77351,

про стягнення заборгованості за
неналежне виконання умов договору №41
від 16.05.2011р. в сумі 41 719,56грн. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з"явився,

встановив: Товариство з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" звернулось до
господарського суду
Івано-Франківській області з позовною
заявою про стягнення з відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калушстальбуд"
заборгованості за неналежне виконання
умов договору №41 від 16.05.2011р. в сумі 51
719,56грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Проте, 30.01.14
позивач надіслав суду заяву
(факсограма вх.№1416/14) про зменшення
розміру позовних вимог, в якій просить
суд стягнути з відповідача основний
борг в розмірі 46 719,56грн. та судовий збір
в розмірі 1 720,50грн.

Відповідач в засідання суду не
з'явився. Однак, до суду від відповідача
надійшло клопотання №31/01 від 31.01.14
(вх.№1857/14 від 05.02.14) про розстрочення
основного боргу на 6 місяців. Крім того,
відповідач надіслав суду заяву
позивача про зменшення розмірі
позовних вимог (б/н від 29.01.14). В заяві
позивач просить суд стягнути з
відповідача 41 719,56грн. основного боргу
та судовий збір в розмірі 1 720,50грн. та
зазначає, що погоджується з
розстроченням основного боргу.

Відповідно до ч.4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення у
справі зменшити розмір позовних вимог.
Під зменшенням розміру позовних вимог
слід розуміти зміну (у бік зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, в тому
числі ціни позову. Згідно з частиною
третьою статті 55 Господарського
процесуального кодексу України, ціну
позову вказує позивач.

Суд вважає за правильне прийняти заяву
позивача про зменшення розміру
позовних вимог. Судом встановлено, що у
разі зменшення позовних вимог має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й буде вирішуватися спір (41 719,56грн.).

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зі змінами, внесеними
згідно з Постановою Вищого
господарського суду N 3 від 23.03.2012, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення позивача та відповідача
належним чином про час і місце розгляду
судової справи і забезпечення їх явки
в судове засідання для реалізації ними
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Беручи до уваги той факт, що неявка в
засідання суду позивача та
відповідача або їх представників,
належним чином та відповідно до
законодавства повідомлених про дату,
час та місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду справи суд
прийшов до висновку про розгляд справи
за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи вимоги чинного
законодавства та ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, з'ясувавши фактичні обставини
на яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між Товариством з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Калушстальбуд" 16.05.11
укладено договір №41.

Відповідно до п.1.1 вказаного вище
договору, виконавець (позивач)
зобов'язався виготовити та передати у
власність замовника (відповідача)
металеві вироби в номенклатурі,
кількості та за ціною, що передбачені
специфікацією на відповідну партію
продукції, замовник (відповідач) -
прийняти продукцію та оплатити її
вартість.

В попередніх судових засіданнях
представник позивача зазначав, що
станом на 16.05.11 за відповідачем
рахувалась заборгованість в розмірі 18
843,56грн., яка виникла при заліку
взаємних вимог (позивач заборгував 195
416,48грн., в той же час відповідач отримав
маталопрокат на суму 214 260,04грн.). Копія
акту заліку взаємних вимог від 01.08.12
знаходиться в матеріалах справи.

В червні-серпні, жовтні 2011 року позивач
на виконання умов договору виготовив
та передав відповідачу продукцію на
суму 168 173,90грн. Про отримання
відповідачем продукції свідчать
видаткові накладні та доручення на
отримання товару (копії), які
знаходяться в матеріалах справи і є
додатками до позовної заяви. В
попередньому судовому засіданні 30.01.14
відповідач підтвердив даний факт.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що
умови розрахунку за продукцію
вказуються в специфікаціях.

Матеріали справи містять специфікації
(копії), а саме: №1 від 16.05.11, №2 від 01.07.11,
№3 від 29.08.11, №4 від 19.10.11 в яких вказано,
що аванс - 100% від вартості продукції
протягом трьох банківських днів з дня
підписання специфікації.

Однак, відповідач в порушення умов
договору частково оплатив за металеві
вироби - 135 297,90грн. Заборгованість
відповідача становить 51 719,56грн.

Позивач надіслав відповідачу
лист-вимогу (вих.№218 від 08.05.13) з
проханням сплатити суму боргу.

Відповідач надав лист-відповідь
(вих.№61 від 20.05.13) в якому повідомляє, що
зобов'язується сплатити суму боргу в
повному обсязі до 30.06.13.

Станом на день звернення позивача до
суду з позовною заявою (15.11.13)
заборгованість відповідача перед
позивачем становила 51 719,56грн.

Однак, позивач у своїх заявах про
зменшення розміру позовних вимог
вказує, що станом на 29.01.13 відповідачем
оплачено 10 000,00грн. в погашення
основного боргу. Даний факт
підтверджується платіжними
дорученнями: №1563 від 26.12.13 на суму 5
000,00грн. та №148 від 29.01.14 на суму 5 000,00грн.

За таких обставин, станом на
сьогоднішній день борг відповідача
перед позивачем становить 41 719,56грн.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задоволити
та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України між сторонами на підставі
договору виникли зобов'язальні
відносини.

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст.629 Цивільного
кодексу України).

Приписами ст.712 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 ст.530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525,526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного
кодексу України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Однак, відповідач в супереч
умовам договору не оплатив грошові
кошти в повному обсязі за отриманий
товар, внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 41 719,56грн., яка
підтверджується матеріалами справи.

При дослідженні матеріалів
справи судом встановлено, що
відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором повністю не виконав, тобто
не виконав визначені на розсуд
сторонами і погоджені ними умови
договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за товар. Позивачем доведено
обставини, на які він посилався, щодо
стягнення основного боргу в сумі 41
719,56грн. Відповідачем позовні
вимоги визнано.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Щодо клопотання відповідача про
розстрочення основного боргу, а саме:

7 500,00грн. - лютий 2014 р., 7 500,00грн. -
березень 2014 р., 7 500,00грн. - квітень 2014 р.,
7 500,00грн. - травень 2014 р., 7 500,00грн. -
червень 2014 р., 4 219,56грн. - липень 2014 року,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.
Господарський процесуальний кодекс
України не визначає переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнюють його
виконання. Тому, суд оцінює докази, що
підтверджують зазначені обставини, за
правилами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 Господарського
процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Приймаючи до уваги письмові доводи
відповідача в обґрунтування
клопотання про розстрочку виконання
рішення на 6 (шість) місяців та згоду
позивача (заява від 29.01.14), з метою
реального надходження коштів позивачу
та збереження стабільної роботи
відповідача, суд вважає за доцільне на
підставі п.6 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
задоволити вищезазначене клопотання
та розстрочити виконання рішення
господарського суду в частині
стягнення 41 719,56грн. боргу за договором
№41 від 16.05.11 на 6 місяців.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод,
ст.ст.11,202,509,525,526,530,628,655 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України, ст.ст.22,33,43,49, п.6 ст.83,
ст.ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Калушстальбуд" про стягнення
заборгованості за неналежне виконання
умов договору №41 від 16.05.2011р. в сумі 41
719,56грн. - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калушстальбуд",
вул.С.Стрільців, 1В, с.Вістова, Калуський
район, Івано-Франківська область,77351
(, р/р 2 в ПАТ
"Райффайзен банк Аваль", МФО 380805) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій", вул.
Львівська, 53, м. Червоноград, Львівська
область, 80100 (, р/р3 в
ПАТ "Укргазпромбанк" м.Червоноград, МФО
320843) 41 719,56грн. (сорок одну тисячу сімсот
дев'ятнадцять грн. 56коп.) основного
боргу.

Розстрочити виконання рішення суду, в
частині стягнення основного боргу
41 719,56грн., на 6 (шість) місяців із
стягненням щомісячно починаючи з
лютого 2013 року, а саме:

- лютий 2014 р. - 7 500,00грн.;

- березень 2014 р. - 7 500,00грн.;

- квітень 2014 р. - 7 500,00грн.;

- травень 2014 р. - 7 500,00грн.;

- червень 2014 р. - 7 500,00грн.;

- липень 2014 р. - 4 219,56грн.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калушстальбуд",
вул.С.Стрільців, 1В, с.Вістова, Калуський
район, Івано-Франківська область,77351
(, р/р 2 в ПАТ
"Райффайзен банк Аваль", МФО 380805) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Червоноградський
завод металоконструкцій", вул.
Львівська, 53, м. Червоноград, Львівська
область, 80100 (, р/р3 в
ПАТ "Укргазпромбанк" м.Червоноград, МФО
320843) 1 720,50грн. (одну тисячу
сімсот двадцять грн. 50коп.) судового
збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.02.14.

Суддя
Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

Помічник судді Гандера М.В. 06.02.14