ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2014р.
Справа № 905/4876/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Сковородіної
О.М., суддів: Говоруна О.В., Колесника Р.М.

при секретарі судового засідання:
Стасюк О.В.

за участю прокурора: Федько К.Г. за
посвідченням

представників сторін

від позивача: Базикіна Я.О. довіреність
від 02.08.2012р.

Неретіна Л.Г. довіреність
від 12.12.2011р.

від відповідача: Прокопович О.В.
довіреність від 10.01.2014р.

від третьої особи 1:Базикіна Я.О.
довіреність від 05.11.2012р.

2: Висоцький А.С.
довіреність від 08.01.2014р.

у справі за позовом: Донецької міської
ради, м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ», м. Донецьк

за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Управління земельних
ресурсів Донецької міської ради, м.
Донецьк та Державної екологічної
інспекції в Донецькій області, м.
Донецьк

про розірвання договору оренди
земельної ділянки

Позивач, Донецька міська рада,
звернувся до господарського суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ" про розірвання договору
оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідачем
порушуються умови договору оренди
земельної ділянки від 21.05.2009р., а саме,
не виконуються обов'язки щодо
використання орендованої земельної
ділянки відповідно до мети, визначеної
договором, дотримуючись при цьому
вимог чинного земельного та
екологічного законодавства,
законодавства про охорону довкілля,
державних і місцевих стандартів, норм і
правил щодо використання землі.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував, посилаючись на те, що
позовні вимоги є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню з
підстав викладених у відзиві на
позовну заяву.

Ухвалою від 17.07.2013р. до участі у справі в
якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача було залучено
Державну екологічну інспекцію
Донецької області.

Представники третіх осіб 1, 2 в судовому
засіданні підтримували позицію
позивача та наполягали на задоволенні
позовних вимог.

24.07.2013р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
від прокуратури м. Донецька, в порядку
ст.ст. 22, 29 Господарського
процесуального кодексу України,
надійшло повідомлення про вступ
прокурора у розгляд справи №905/4876/13.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 25.09.2013р. провадження у
справі №905/4876/13 було зупинено до
розгляду Донецьким окружним
адміністративним судом справи
№805/11862/13-а за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «АЛЬФА
СТРОЙ ИНДАСТРИ» до Державної
екологічної інспекції у Донецькій
області про визнання дій незаконними, в
межах якої, товариством з обмеженою
відповідальністю «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ» оскаржувались акти
позапланових перевірок дотримання
вимог природоохоронного законодавства
України №11/63 від 26.03.2013р. та №160 від
02.08.2013р. щодо охорони, утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України.

Після усунення підстав, яким було
обумовлено зупинення провадження у
справі, суд ухвалою від 14.01.2014р. поновив
провадження у справі №905/4876/13.

Зі змісту Постанови Донецького
окружного адміністративного суду від
09.10.2013р. по справі №805/11862/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ» до Державної екологічної
інспекції у Донецькій області про
визнання дій незаконними, вбачається,
що позивачу було відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

В межах зазначеної справи, окружним
адміністративним судом було
встановлено, що в оскаржуваному акті
№11/63 від 26.03.2013р. лише встановлено факт
видалення 142 дерев біля житлових
будинків, розташованих за адресою: м.
Донецьк, вул. Петровського, 130 (перетин з
пров. Стасової). Таким чином, в
Постанові зроблений висновок, що
вказаний акт жодним чином не
зафіксував вину позивача у видаленні
(знищенні) 142 дерев біля житлових
будинків, розташованих за адресою: м.
Донецьк, вул. Петровського, 130 (перетин з
пров. Стасової).

На момент розгляду справи вказаний
судовий акт у встановленому законом
порядку не скасований, є дійсним та
набрав законної сили у відповідності
до вимог діючого законодавства
України.

28.08.2013р. від позивача надійшла заява про
забезпечення позову, в якій останній
просив вжити заходів до забезпечення
позову шляхом заборони відповідачу
вчиняти будь-які дії, спрямовані на
підготовку або здійснення будівельних
робіт на земельній ділянці по вулиці
Петровського (перехрестя в провулком
Стасової) у Кіровському районі, яка
передана ТОВ «АЛЬФА СТРОЙ ИНДАСТРИ» в
оренду на підставі договору оренди
земельної ділянки від 21.05.2009р.

Суд одразу зазначає, що дана заява не
підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити, передбачених статтею 67 ГПК
України, заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Частина 1 ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що позов забезпечується
забороною іншим особам вчиняти певні
дії, що стосується предмету спору.

Як зазначається в Постанові Вищого
господарського суду № 16 від 26.12.2011р.
«Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Отже, достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем (відповідачами) дій
спрямованих на ухилення від виконання
зобов'язань після пред'явлення вимоги
чи подання позову до суду.

Проте, з наданих позивачем пояснень,
жодним чином не вбачається, що невжиття
такого заходу забезпечення позову, а
саме заборони відповідачу вчиняти
будь-які дії, спрямовані на підготовку
або здійснення будівельних робіт на
земельній ділянці по вулиці
Петровського (перехрестя в провулком
Стасової) у Кіровському районі, може
завдати йому значної шкоди, або
ускладнити виконання або невиконання
судового рішення у разі невжиття
такого заходу.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив.

Відповідно до рішення Донецької
міської ради №27/88 від 23.01.2009р. «Про
передачу товариству з обмеженою
відповідальністю «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ» земельної ділянки в оренду
для будівництва та подальшої
експлуатації будівлі
торгово-адміністративного комплексу
по вулиці Петровського (перехрестя з
провулком Стасової) у Кіровському
районі» між позивачем та відповідачем
був укладений договір оренди земельної
ділянки від 21.05.2009р.

Відповідно до п.п. 1,2,3 договору,
орендодавець (позивач) надає, а орендар
(відповідач) приймає в строкове платне
користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
кадастровий номер :00:025:0193),
загальною площею 0,5112га для будівництва
та подальшої експлуатації будівлі
торгово-адміністративного комплексу
по вулиці Петровського (перехрестя з
провулком Стасової) у Кіровському
районі. Земельна ділянка вільна від
забудови.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить: до 31.12.2009р. -
790835грн.64коп., з 31.12.2009р. - 3954178грн.21коп. у
відповідності з довідкою №Ю-33703/2009 про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, виданою 05.02.2009р. управлінням
Держкомзему у м. Донецьку Донецької
області (п.4 договору).

Пунктом 7 договору передбачено строк
його дії, а саме: до 23.01.2019.р.

Земельна ділянка передається в оренду
для будівництва та подальшої
експлуатації будівлі
торгово-адміністративного комплексу.
Цільове призначення земельної ділянки
(код використання згідно з УЦКВЗ 1.11 -
землі комерційного використання, КВЕД
52.11.0 - роздрібна торгівля в
неспеціалізованих магазинах з
перевагою продовольчого асортименту):
землі житлової та громадської забудови
міської ради (п.п.13,14 договору оренди).

Пунктом 30 договору оренди земельної
ділянки, зокрема, передбачений
обов'язок орендаря використовувати
орендовану земельну ділянку
відповідно до мети, визначеної цим
договором, дотримуючись при цьому
вимог чинного земельного і
екологічного законодавства, державних
та місцевих стандартів, норм та правил
щодо використання землі.

Згідно з умовами цього договору об'єкт
оренди не підлягає страхуванню на весь
період дії цього договору (п.32 договору
оренди).

Дія договору припиняється шляхом його
розірвання за взаємною згодою сторін,
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін внаслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договором, та внаслідок випадкового
знищення, пошкодження орендованої
земельної ділянки, які істотно
перешкоджають її використанню, а також
з інших підстав, визначених законом (п.
35 договору).

Невід'ємною частиною договору, зокрема,
є: план або схема земельної ділянки,
кадастровий план земельної ділянки,
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), проект
відведення земельної ділянки.

Відповідно до акту приймання - передачі
земельної ділянки орендодавець
передав, а орендар прийняв земельну
ділянку загальною площею 0,5112га, яка
розташована за адресою: м. Донецьк,
Кіровський район, по вулиці
Петровського (перехрестя з провулком
Стасової) для будівництва та подальшої
експлуатації
торгово-адміністративного комплексу.

В подальшому, відповідач подавши у
встановленому порядку декларацію про
початок виконання будівельних робіт,
зареєстровану в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Донецькій області №ДЦ 37 від
10.01.2013р. приступив до використання
орендованої земельної ділянки згідно
умов її використання та цільового
призначення, визначених договором
оренди земельної ділянки.

Відповідно до актів обстеження зелених
насаджень, що підлягають видаленню №33,
№34 від 06.03.2013р., складених постійною
комісією з обстеження зелених
насаджень (склад комісії затверджений
наказом №37 від 14.06.2012р.) відповідачу
було дозволено видалити 42 дерева.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було сплачено відновну
вартість земельних насаджень, що
підлягають видаленню, в сумі 177540,00грн.

26.03.2013р. головним спеціалістом
управління земельних ресурсів
Донецької міської ради було обстежено
земельну ділянку, яка розташована по
вул. Петровського (перехрестя з
провулком Стасової) у Кировському
районі м. Донецька. Під час обстеження
було встановлено, що будівництво на
земельній ділянці не відбувається,
земельна ділянка вільна від забудови,
дерева, які раніше росли на земельній
ділянці - знесені, земельна ділянка не
огороджена.

В той же день, державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища в Донецькій області, була
здійснена позапланова перевірка
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України щодо охорони,
утримання земельних насаджень у
населених пунктах України, про що був
складений акт №11/63 від 26.03.2013р.

Зі змісту вказаного акту вбачається, що
при проведенні позапланової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України, а саме
додержання Порядку видалення дерев,
кущів, квітників, газонів у населених
пунктах на території Донецької
області, біля житлових будинків
розташованих за адресою: м. Донецьк,
вул.. Петровського, 130 (перетин з пров.
Стасової) у Кіровському районі було
встановлено факт видалення 142 дерев.

Також, в акті перевірки зазначено, що зі
слів заявників (місцевих жителів)
видалення дерев було здійснено
працівниками ТОВ «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ». В підтвердження цього
місцевими жителями була надана копія
Декларації про початок виконання
будівельних робіт. Роботи по видаленню
зелених насаджень проводились у період
з 18 по 20 березня 2013р. На момент
проведення перевірки особи, які
здійснювали видалення дерев були
відсутні. Такі дії не встановлених осіб
є порушенням ст.ст. 12, 38, 40 ЗУ «Про
охорону навколишнього природного
середовища», ст.ст. 9, 10 ЗУ «Про
рослинний світ», .п.п. 3, 4 Порядку
видалення дерев, кущів, квітників,
газонів у населених пунктах України,
затвердженого Постановою КМУ №1045 від
01.08.2006р. (зі змінами).

На підставі вищезазначеного акту,
відділом екологічного контролю
природних ресурсів Донецького регіону
був здійснений розрахунок шкоди,
нанесеної державі, внаслідок
самовільного знищення 142 дерев до
повного припинення росту, за адресою
вул.. Петровського, біля будинку 130 у
Кіровському районі м. Донецька, розмір
якої складає: 278691,00грн.

27.03.2013р. Донецькою міською радою було
прийнято Рішення «Про розірвання
договору оренди земельної ділянки,
укладеного з товариством з обмеженою
відповідальністю №28/279 від 27.03.2013р.

Зазначене рішення було оскаржене
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ» в судовому порядку.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.06.2013р. по справі
№905/2753/13 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «АЛЬФА
СТРОЙ ИНДАСТРИ» до Донецької міської
ради про визнання недійсним рішення
Донецької міської ради № 28/279 від
27.03.2013р. позовні вимоги ТОВ «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ» були задоволені, а саме
визнано недійсним рішення Донецької
міської ради № 28/279 від 27.03.2013р. «Про
розірвання договору оренди земельної
ділянки, укладеного між Донецькою
міською радою та ТОВ «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ».

На момент розгляду справи вказане
рішення у встановленому законом
порядку не скасовано, є дійсним та
набрало законної сили у відповідності
до положень ст.85 Господарського
процесуального кодексу України.

21.06.2013р. головним спеціалістом відділу
землеустрою управління земельних
ресурсів Донецької міської ради з
залученням фахівця КП «Донецькфлора»
та фахівця КП «Донецкие городские
земельные ресурсы» було обстежено
земельну ділянку (з виїздом на місце) по
вул. Петровського (перехрестя з
провулком Стасової) у Кировському
районі м. Донецька. Під час обстеження
було встановлено, що земельна ділянка
не огороджена, будівлі та споруди на
земельній ділянці відсутні. Більша
частина дерев видалена (вбачаються
спіли дерев, пні не видалені), у східній
частині земельної ділянки розташована
дитячий ігровий майданчик. Будівельні
роботи не ведуться.

Фахівцем КП «Донецькфлора» був
здійснений уточнюючий розрахунок
видалених дерев (пнів). Також, в акті
перевірки вказано, що інформація про
результати підрахунку видалених дерев
в межах земельної ділянки, яка
орендується ТОВ «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ», в Управлінні земельних
ресурсів Донецької міської ради
відсутня.

Під час розгляду даної справи,
позивачем до матеріалів справи був
наданий акт перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України щодо охорони, утримання
земельних насаджень у населених
пунктах України №160 від 02.08.2013р. на
земельній ділянці, яка розташована на
перехресті вул. Петровського та пров.
Стасової Кіровського району м.
Донецька.

Зі змісту вказаного акту вбачається, що
під час проведення позапланової
перевірки, було встановлено, що на
земельній ділянці, яка надана в оренду
відповідачу, було видалено 132 дерева,
дозвільної документації на здійснення
видалення дерев під час перевірки
надано не було.

Також, до акту надана відомість
переліку дерев на території Донецької
області, Кіровського району, на
перехресті вул. Стасової та вул.
Петровського, біля будинків 126 г, 126 д,
130а та 130.

На підставі вищезазначеного акту, був
здійснений розрахунок шкоди,
заподіяної зеленим насадженням
внаслідок знищення дерев на земельній
ділянці на перехресті пров. Стасової та
вул. Петровського, Кіровського району
м. Донецька невідомими особами, розмір
якої за 130 живих дерев, пошкоджених до
ступеню припинення росту склав
253966,00грн., за 2 сухих дерева склав
225,00грн.

За твердженнями позивача, відповідачем
були порушені умови договору оренди
від 21.05.2009р. та приписи норм діючого
законодавства України, а тому,
керуючись нормами Цивільного кодексу
України, Закону України «Про оренду
землі», Земельного кодексу України
вказаний договір має бути розірваним.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з
наступного.

Виходячи з положень статей 13, 14
Конституції України, статей 177, 181, 324,
глави 30 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), статті 148
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), земля та земельні ділянки є
об'єктами цивільних прав, а держава та
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах з метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто,
прав власників земельних ділянок (п. 1.2.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин», далі
Постанова).

Тобто, органи виконавчої влади або
органи місцевого самоврядування у
правовідносинах щодо розпорядження
земельними ділянками державної та
комунальної власності (наданні
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам у власність або в
користування, відчуженні земельних
ділянок державної або комунальної
власності, укладенні, зміні, розірванні
договорів купівлі-продажу, ренти,
оренди земельної ділянки та інших
договорів щодо земельних ділянок,
встановленні сервітуту, суперфіцію,
емфітевзису, в тому числі прийнятті
державними органами та органами
місцевого самоврядування відповідних
рішень) діють як органи, через які
держава або територіальна громада
реалізують повноваження власника
земельних ділянок.

Таким чином, справи у спорах за участю
державних органів та органів місцевого
самоврядування, що виникають з
правовідносин, у яких державні органи
та органи місцевого самоврядування
реалізують повноваження власника
землі, а також в інших спорах, які
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, за
відповідності складу сторін спору
статті 1 ГПК підвідомчі господарським
судам.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
оренду землі", оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Статтею 13 цього ж закону визначено, що
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За своєю правовою природою договір є
правочином. Водночас, договір є й
основною підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків (ст.11
Цивільного кодексу України).

Зважаючи на наведені положення
законодавства та наведені вище
положення укладеного між сторонами
договору оренди землі, суд доходить до
висновку, що між сторонами наявні саме
правовідносини щодо оренди землі, який
регулює строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою, а
тому до цього договору в повній мірі
застосовані положення Закону України
"Про оренду землі" та іншого
законодавства, яке регулює земельні
відносини в Україні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 188 Господарського
кодексу України встановлено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Статтею 651 Цивільного кодексу
України визначено, що договір може
бути розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разу
істотного порушення договору другою
стороною.

Аналогічні вимоги викладені в ст. 32
Закону України «Про оренду землі», а
саме, що на вимогу однієї із сторін
договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Отже, вимога позивача про розірвання
договору оренди земельної ділянки від
21.05.2009р., в зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору, має
кореспондуватися з наведеними нормами
чинного законодавства та з приписами
ст. 651 Цивільного кодексу України.

Так, законодавець визначає право на
розірвання договору за рішенням суду, в
зв'язку з істотним порушенням умов
договору іншою стороною.

Істотні порушення відповідачем умов
договору, повинні мати такі наслідки,
коли завдана цими порушеннями шкода
значною мірою позбавляє другу сторону
(позивача) того, на що вона
розраховувала при укладанні договору.

Тобто, у вимогах про розірвання
договору позивачем або прокурором
повинно бути належними та допустимими
доказами доведено: наявність шкоди,
вираженої у конкретному числовому
вимірі; наявність обставин, що призвели
до шкоди у заявленому розмірі;
причинно-наслідковий зв'язок між
обставинами та шкодою; наявність того
на що розраховував позивач при
укладанні договору; позбавлення
позивача або неотримання позивачем
того, на що він розраховував при
укладанні договору та інше.

Разом з цим, законодавець передбачає,
що у разі встановлення порушень,
передбачених статтею 143 Земельного
кодексу України, зокрема, коли земельна
ділянка використовується не за
цільовим призначенням, визначеним
умовами договору, та у спосіб, що
суперечить екологічним вимогам, суди
мають правові підстави для задоволення
вимог про розірвання договору оренди
на підставі статті 32 Закону України
"Про оренду землі".

Факт невиконання відповідачем
обов'язків щодо дотримання вимог
чинного земельного і екологічного
законодавства може підтверджуватися,
наприклад, актом, перевірки дотримання
вимог природоохоронного
законодавства, складеним Державною
екологічною інспекцією у Донецькій
області.

Суд встановлюючи наявність
(відсутність) порушень з боку
відповідача, як «істотних», виходить з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з акту комплексної перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, виконаної органом
громадського контролю «Мобільною
службою екологічної безпеки», межами
земельної ділянки, яка розташована по
вул. Петровського (на перехресті з
провулком Стасової) в Кіровському
районі м. Донецька, загальною площею
0,5112га, є: з півночі - 14 поверховий
житловий будинок (на відстані 35м); з
півдня - вулиця Петровського; зі сходу -
будівля автомийки (на відстані 25м); з
північно - західної сторони - 9-ти
поверховий житловий будинок (на
відстані 30м).

Також, в акті перевірки зазначено, що
згідно попереднього акту обстеження
зелених насаджень, що знаходяться на
земельній ділянці, яка відводиться під
будівництво від 30.09.2009р., встановлено,
що під видалення підпадають: 68 дерев (з
них 23 дерева знаходяться в аварійному
стані. Середній вік зелених насаджень
20-30років. Вартість зелених насаджень
складає - 287874,00грн.

Водночас, позивач в обгрунтування
своєї правової позиції, щодо порушення
відповідачем умов договору оренди
земельної ділянки та вимог діючого
законодавства України, до матеріалів
справи надав: акти перевірки
додержання вимог земельного
законодавства від 26.03.2013р. та 21.06.2013р.;
акти перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України щодо охорони, утримання
земельних насаджень у населених
пунктах України №11/63 від 26.03.2013р. та №160
від 02.08.2013р.

Тобто, з урахуванням викладеного
позивач мав довести суду про те, що
перевірки проводились саме на
земельній ділянці, яка надана
відповідачу в оренду, на підставі
договору від 21.05.2009р. з кадастровим
номером :00:025:0193.

Проте, надані докази не можуть бути
розцінені судом, як належні та
допустимі докази вини відповідача, в
розумінні Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на таке.

По-перше, жоден акт перевірки не
містить даних, за якими можно
ідентифікувати точне місцезнаходження
земельної ділянки, яка перевірялась
управлінням земельних ресурсів
Донецької міської ради та Державною
екологічною інспекцією Донецької
області (як-то кадастровий номер, межи
земельної ділянки, тощо).

По-друге, в актах перевірки додержання
вимог земельного законодавства від
26.03.2013р. та 21.06.2013р., взагалі не міститься
інформація щодо кількісних показників
дерев (які були наявні при передачі
земельної ділянки в оренду) та
кількісних показників видалених дерев,
на момент перевірки, що не дає
можливості суду встановити наявність
порушень з боку відповідача умов
договору оренди та приписів діючого
законодавства України.

Та напроти, в актах перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України щодо охорони,
утримання земельних насаджень у
населених пунктах України №11/63 від
26.03.2013р. та №160 від 02.08.2013р., наявні
розбіжності щодо видалених дерев - у
першому випадку кількість видалених
дерев становить 142 штуки, в другому
кількість видалених дерев становить 132
штуки. Кількісні показник дерев, які
були наявні при передачі земельної
ділянки в оренду, в даних актах взагалі
відсутні.

Крім зазначеного, слід звернути увагу
на те, що в зазначених актах перевірки
вказано, що видалення дерев було
вчинено невстановленими особами. Таким
чином, зі змісту актів позапланових
перевірок дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України №11/63 від 26.03.2013р. та №160 від
02.08.2013р. не вбачається, що видалення
дерев було здійснено саме
відповідачем.

По-третє, в актах обстеження зелених
насаджень, що підлягають видаленню №33,
№34 від 06.03.2013р., складених постійною
комісією з обстеження зелених
насаджень (склад комісії затверджений
наказом №37 від 14.06.2012р.) відповідачу
було дозволено видалити (сумарно за
двома актами) 42 дерева. Зелені
насадження, що залишаються на місці в
межах відведеної під забудову ділянки
(з урахуванням дерев, які підлягають
видаленню) визначені наступним чином: в
акті №33 в кількості 132шт. та в акті №34 в
кількості 132шт.

Проте, суд здійснивши перерахунок
зелених насаджень, що залишаються на
місці в межах відведеної під забудову
ділянки (п. 3, таблиця, арк. справи 33-36)
дійшов висновку про те, що кількість
зелених насаджень, що залишаються на
місці в межах відведеної під забудову
ділянки повинна складати в акті №33 у
кількості 87шт. та в акті №34 у кількості
76шт.

Таким чином, обставини справи, надані
докази та пояснення представників
сторін, не свідчать (не доводять), що з
боку відповідача наявні дії, які
свідчать про неправомірне видалення
дерев на земельній ділянці, яка
передана йому в оренду на підставі
договору від 21.05.2009р., та, як слід
наявність порушень умов договору
оренди та приписів діючого
законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Донецької
міської ради до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬФА СТРОЙ
ИНДАСТРИ», за участю прокуратури м.
Донецька та третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Управління
земельних ресурсів Донецької міської
ради, м. Донецьк та Державної
екологічної інспекції в Донецькій
області, м. Донецьк про розірвання
договору оренди земельної ділянки, не
підлягають задоволенню, з огляду на їх
недоведенність.

Судові витрати розподіляються в
порядку, що передбачений ст.49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 2, 116, 141, 143, 144 Земельного
кодексу України, ст. 1, 13, 24, 25, 32 Закону
України «Про оренду землі», ст.ст. 22, 33,
43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовних вимог
Донецької міської ради до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АЛЬФА
СТРОЙ ИНДАСТРИ», за участю прокуратури
м. Донецька та третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Управління
земельних ресурсів Донецької міської
ради, м. Донецьк та Державної
екологічної інспекції в Донецькій
області, м. Донецьк про розірвання
договору оренди земельної ділянки.

Повний текст рішення підписано 28.01.2014р.

Рішення набирає законної сили 08.02.2012р.

Рішення може бути оскаржено в
Донецький апеляційний господарський
суд згідно розділу XII ГПК України.

Головуючий суддя
О.М.
Сковородіна

Суддя
О.В.
Говорун

Суддя
Р.М.
Колесник