ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року
Справа № 34/5005/525/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Вечірка І.О.
(доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко
О.М.

секретар: Валяр М.Г.

за участю:

скаржника: ОСОБА_1, паспорт серії АЕ №
011544 від 13.10.1995;

ліквідатор: Саричева Н.В., арбітражний
керуючий, посвідчення НОМЕР_1 від 01.02.2013;

інші учасники провадження у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 26.11.2013
року

у справі № 34/5005/525/2012

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор Д",
смт. Ювілейне Дніпропетровської
області

до боржника Державного
підприємства "Степове", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.11.2013
року у справі № 34/5005/525/2012 (суддя Примак
С.А.) відмовлено в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про уточнення (визнання) вимог
від 07.11.2013 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 26.11.2013 року, зобов'язати
ліквідатора визнати його вимоги та
стягнути з боржника середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 41 457,09 грн. з
включенням їх до другої черги
задоволення вимог кредиторів, судовий
збір стягнути з боржника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд не в повній мірі з'ясував
обставини справи, не звернув уваги на
додане рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.07.2012
року у справі №
22-ц/490/3754/12;

- суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що
вимоги працівників, що випливають із
трудових відносин з боржником, мають
спірний характер, вони підлягають
розгляду відповідним судом в порядку
цивільного судочинства. При цьому суд
відмовив в задоволенні заяви.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
08.01.2014 року апеляційну скаргу прийнято
до розгляду, розгляд справи призначено
у судовому засіданні на 21.01.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.01.2014 року продовжено строк розгляду
апеляційної скарги на 15 днів. Розгляд
апеляційної скарги відкладено на 30.01.2014
року.

Скаржник в засіданнях суду 21.01.2014 року
та 30.01.2014 року надав пояснення в
обґрунтування доводів апеляційної
скарги.

Арбітражний керуючий Саричева Н.В. у
відзиві на апеляційну скаргу та в
судовому засіданні 30.01.2014 року просила
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги, залишити ухвалу господарського
суду від 26.11.2013 року без змін.

Інші учасники провадження у справі
наданими їм процесуальними правами не
скористалися та не забезпечили явку в
судові засідання 21.01.2014 року та 30.01.2014
року своїх повноважних представників,
хоча про час та місце судових засідань
повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка інших
учасників провадження у справі не
перешкоджає перегляду справи по суті,
матеріали справи є достатніми для
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про розгляд
справи по суті у відсутності
зазначених учасників.

Заслухавши пояснення скаржника та
ліквідатора, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
судова колегія апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.01.2012
року порушено провадження у справі про
банкрутство Державного підприємства
"Степове", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор Д", смт.
Ювілейне Дніпропетровської області в
порядку норм загальної процедури,
передбаченої Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(т. 1, а. с. 1).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 09.02.2012
року за результатами розгляду в
підготовчому засіданні визначено
розмір вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фактор Д" до боржника
- Державного підприємства "Степове" на
суму 2 425 200,53 грн. Введено процедуру
розпорядження майном боржника.
Призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Саричеву Наталію В’ячеславівну (т. 1, а.
с. 72-75).

17.02.2012 року в газеті "Голос України" № 31
(5281) опубліковано оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство боржника (т. 1, а. с. 77).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 05.04.2012
року за результатами розгляду в
попередньому засіданні затверджено
реєстр вимог кредиторів до боржника з
вимогами наступних кредиторів:

- ТОВ "Агросвіт" у сумі 432 264,87 грн.;

- ТОВ "Агора 2007" у сумі 5 001 073,00 грн.;

- ТОВ "Фактор Д" у сумі 2 425 200,53 грн.;

- Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності у сумі 4 747,72 грн.;

- Південної міжрайонної державної
податкової інспекції у м. Кривому Розі
у сумі 159 304,70 грн.

Загальна сума реєстру вимог кредиторів
становить 8 023 670,82 грн. (т. 1,
а. с. 137-139).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.04.2012
року замінено кредитора у справі -
Південну МДПІ його правонаступником -
Криворізькою південною МДПІ
Дніпропетровської області ДПС України
(т. 2, а. с. 13).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.05.2012
року залучено в якості учасника
провадження у справі про банкрутство
Державного підприємства "Степове" -
Міністерство аграрної політики та
продовольства України (т. 2, а. с. 22-23).

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.06.2012
року (з урахуванням ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 09.07.2012 року про виправлення
описки) Державне підприємство "Степове"
визнано банкрутом, відкрито його
ліквідаційну процедуру строком на 1 рік
(до 13.06.2013 року). Ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Саричеву Наталію В’ячеславівну, яку
зобов'язано вчинити певні дії.
Припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, повноваження власника
(власників) майна банкрута покладено на
ліквідатора (т. 2, а. с. 101-108).

21.06.2012 року в газеті "Голос України" № 113
(5363) опубліковано оголошення про
визнання боржника банкрутом та
відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури (т. 2, а. с.
126).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.06.2013
року продовжено процедуру ліквідації
та повноваження ліквідатора Саричевої
Н.В. до 20.06.2013 року (т. 3, а. с. 192-193).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.06.2013
року задоволено клопотання
арбітражного керуючого Саричевої Н.В.
від 06.03.2013 року. Затверджено звіт
ліквідатора про відшкодування витрат
на суму 84 405,50 грн. Відшкодовано витрати,
понесені ліквідатором Саричевою Н.В. за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації ліквідаційної маси ДП
"Степове". Відмовлено в задоволенні
заяви ОСОБА_1 від 23.04.2013 року про
незадоволення клопотання арбітражного
керуючого Саричевої Н.В. від 06.03.2013 року.
Задоволено клопотання ліквідатора
Саричевої Н.В. від 18.06.2013 року про
продовження ліквідаційної процедури
ДП "Степове" та повноважень ліквідатора
на 6 місяців. Продовжено термін
ліквідаційної процедури боржника та
повноважень ліквідатора Саричевої Н.В.
до 18.12.2013 року. Відмовлено в задоволенні
заяви ОСОБА_3 від 05.06.2013 року про
продовження терміну ліквідаційної
процедури (т. 3, а. с. 203-207).

07.11.2013 року громадянин ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з заявою про
уточнення (визнання) вимог до
Державного підприємства "Степове", в
якій просив визнати його вимоги,
зобов'язати ліквідатора віднести їх до
другої черги задоволення вимог
кредиторів, стягнути з Державного
підприємства "Степове" на його користь
в рахунок середнього заробітку за час
затримки розрахунку 41 457,09 грн. (т. 4, а. с.
157-159).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 11.11.2013
року призначено розгляд заяви ОСОБА_1
про уточнення (визнання) вимог на 26.11.2013
року (т. 4, а. с. 173).

15.11.2013 року до господарського суду
Дніпропетровської області від
арбітражного керуючого Саричевої Н.В.
надійшов відзив на заяву про уточнення
позовних вимог, відповідно до якого
арбітражний керуючий Саричева Н.В.
просила суд відмовити в задоволенні
заяви ОСОБА_1 від 07.11.2013 року про
уточнення (визнання) вимог у сумі
41 457,09 грн. (т. 4, а. с. 178-180).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 26.11.2013
року відмовлено в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про уточнення (визнання) вимог
від 07.11.2013 року (т. 4, а. с. 100-102).

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість винесення судом
першої інстанції ухвали від 26.11.2013 року,
суд апеляційної інстанції враховує
наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень (Х розділ) Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі -
Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року)
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом. Оскільки, провадження у
даній справі було порушено 20.01.2012 року,
то при розгляді даної справи судом
застосовуються норми Закону в
редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно із частиною 1 статті 23 Закону
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Як свідчать матеріали справи,
арбітражним керуючим-ліквідатором
Саричевою Н.В. 13.11.2013 року було визнано
вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 56 175,79
грн., з яких 1 520 грн. - заборгованість із
заробітної плати за період з 01.11.2002 року
по 04.02.2003 року з віднесенням до 1 черги
реєстру вимог кредиторів; 2 647,79 грн. -
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати, з віднесенням до 2 черги
реєстру вимог кредиторів; 52 008,00 грн. -
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні, з
віднесенням до 2 черги реєстру вимог
кредиторів (т. 3, а. с. 38). Зазначені
вимоги визнано арбітражним керуючим у
зв'язку з надходженням з державної
виконавчої служби постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 22.08.2012 року. Згідно з виконавчим
листом у справі № 2/0417/76/2012 від 27.07.2012
року , виданим Індустріальним районним
судом м. Дніпропетровська на
підставі рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.07.2012
року з Державного підприємства
"Степове" на користь ОСОБА_1 підлягала
стягненню заборгованість по
заробітній платі за період з 01
листопада 2002 року по 04 лютого 2003 року в
розмірі 1 520 грн., компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати в розмірі 2 647,79 грн.,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в розмірі 52
008 грн., а всього 56 175,79 грн., стягнуто з
Державного підприємства "Степове" на
користь держави судовий збір в розмірі
561,76 грн. (т. 3, а. с. 40).

07.11.2013 року ОСОБА_1 подав до
господарського суду заяву про
уточнення позовних вимог. В своїй заяві
ОСОБА_1 посилався на той факт, що його
вимоги виникли в зв'язку із
несвоєчасною виплатою заробітної
плати в період з 11.07.2012 року по 17.09.2013
року, а тому просив визнати його вимоги,
задовольнити в повному обсязі,
зобов'язати ліквідатора віднести їх до
другої черги задоволення вимог
кредиторів, стягнувши з Державного
підприємства "Степове" на його користь
в рахунок середнього заробітку за час
затримки розрахунку 41 457,09 грн. Фактично
подана ОСОБА_1 заява є заявою про
визнання його грошових вимог, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, відповідно до частини 1
статті 23 Закону.

На підтвердження своїх вимог до
боржника до заяви про уточнення
(визнання) вимог ОСОБА_1 додав копію
рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.07.2012
року (провадження № 22-ц/490/3754/12). Проте,
згідно рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.07.2012
року, з Державного підприємства
"Степове" було стягнуто на користь
ОСОБА_1 56 175,79 грн. у тому числі
середнього заробітку за час затримки
розрахунку за період з 04.02.2003 року по
10.07.2012 року в розмірі 52 008,00 грн. Іншого
рішення суду, яким би було здійснено
стягнення з боржника суми середнього
заробітку за період, вказаний в заяві
про визнання грошових вимог до суду не
надано.

Згідно із пунктом 40 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4212-
VІ)" положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
при розгляді справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013
року. Це стосується і вирішення спорів,
зазначених зокрема в частині 4 статті 10
Закону, що передбачає розгляд судом, в
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, спорів про стягнення
заробітної плати.

Слід також зазначити, що листом Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 709/0/4-13 від 07.05.2013 року "Про
визначення юрисдикції спору про
стягнення заробітної плати у випадку
банкрутства боржника" встановлено, що
вирішуючи питання про визначення
юрисдикції (предметної підсудності)
справи за позовом про стягнення
заробітної плати з роботодавця, судам
слід враховувати положення пункту 1-1
розділу Х "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
вимоги статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України, статті
12 Господарського процесуального
кодексу України та брати до уваги дату
порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, якщо таку ухвалу
постановлено після 19.01.2013 року.

Справи про банкрутство боржника,
порушені господарськими судами до
19.01.2013 року, не впливають на визначення
юрисдикції справ про стягнення з
боржника заробітної плати, і їх слід
розглядати в порядку цивільного
судочинства.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції правомірно вказав на
відсутність судового рішення
місцевого суду про стягнення на
користь ОСОБА_1 середнього заробітку за
затримку розрахунку.

Разом з тим, розглядаючи заяву ОСОБА_1
про визнання його вимог до Державного
підприємства "Степове" необхідно також
враховувати наступні обставини.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 він
просить визнати його вимоги на суму
41 457,09 грн., що складаються
із суми середнього заробітку за час
затримки розрахунку в період з 11.07.2012
року по 17.09.2013 року.

Слід звернути увагу, що постанова про
визнання Державного підприємства
"Степове" банкрутом була прийнята 13.06.2012
року. Отже, ОСОБА_1 просить визнати його
вимоги у сумі середнього заробітку, що
виникли після визнання підприємства
банкрутом.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури підприємницька діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
ліквідатор банкрута з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.

На час винесення господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом ОСОБА_1 був звільнений з
роботи, про що свідчить рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10.07.2012 року (провадження №
22-ц/490/3754/12) (т. 4, а. с. 160-162).

Крім цього, погашення заборгованості
боржника перед кредиторами
здійснюється ліквідатором в порядку
черговості, визначеної статтею 31
Закону після реалізації майнових
активів банкрута.

З урахуванням викладеного, вимоги
ОСОБА_1 на суму 41 457,09 грн., що
складаються з суми середнього
заробітку за час затримки розрахунку
не підлягають задоволенню. Отже,
висновок суду першої інстанції про
відмову у задоволенні вимог
ОСОБА_1 відповідає фактичним
обставинам справи.

За наведених обставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, ухвала
господарського суду Дніпропетровської
області від 26.11.2013 року має бути
залишена без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 26.11.2013
року у справі № 34/5005/525/2012 залишити без
змін.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку у двадцятиденний
строк до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 03.02.2014 року

Головуючий суддя
І.О. Вечірко

Суддя
О.В. Джихур

Суддя
О.М. Лисенко

Згідно з оригіналом

Помічник судді
О.В. Заболотна

03.02.2014