ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2014 р.
Справа № 918/2043/13

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трейд Логістік"

до Старорафалівського споживчого
товариства

про стягнення 3 866 грн. 18 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Звольська Н.О.
(довіреність б/н від 19.01.2013 року).

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Трейд
Логістік" звернулося до господарського
суду Рівненської області з позовом до
Старорафалівського споживчого
товариства про стягнення (з
урахуванням поданого уточнення) 3 064
грн. 28 коп. боргу, 82 грн. 03 коп.
інфляційних, 200 грн. 00 коп. - 3% річних, 246
грн. 00 коп. пені та 303 грн. 47 коп. штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на підставі
договору № 153 від 25.07.2011р., укладеного
між сторонами, він поставляв
відповідачу продукти харчування,
вартість яких останнім сплачена лише
частково, а тому існуючу
заборгованість з урахуванням
інфляційних та 3 % річних, передбачених
ст. 625 ЦК України, пені та штрафу,
обумовлених угодою, він і просить суд
стягнути у примусовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, причин неявки суду не повідомив.

Оскільки відповідач був завчасно
повідомлений про день та час судового
розгляду та мав можливість в розумні
терміни довести до відома суду свої
доводи та заперечення стосовно
позовних вимог, однак правами,
визначеними ст. 22 ГПК України не
скористався, суд вважає за можливе
розглянути справу по суті позовних
вимог, без участі представника
відповідача - за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Трейд
Логістікс" (Продавець) та
Старорафалівським споживчим
товариством (Покупець) було укладено
Договір № 153. Відповідно до предмету
договору Продавець зобов'язується
продати і передати у власність Покупця
продукти харчування (Продукція)
партіями, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити партії Продукції
на умовах даного Договору, незалежно
від результатів своєї господарської
діяльності. Асортимент, кількість та
ціни на продукцію, яка передається
Покупцю, визначаються сторонами у
накладних на відпуск Продукції, що є
невід'ємними частинами даного
Договору, виписаними Продавцем і
вважаються такими, що взаємно
погоджені сторонами. Ціни на кожну
партію Продукції погоджуються
додатково в залежності від цін
виробників та підтверджуються
накладними на відпуск продукції,
виписаними Продавцем. Під партією
сторони розуміють Продукцію, яка
зазначена в окремій накладній ( п.1.3.)
Сума Договору складає сума всіх
накладних, відповідно до яких
здійснюється постачання Продукції.

За умовами п.п.5.1, 5.2.,5.3. розрахунки між
сторонами здійснюються в українській
національній валюті - гривнях, шляхом
перерахування Покупцем грошових
коштів на розрахунковий рахунок
Продавця, або внесенням готівки в касу
Продавця. Оплата за отриману партію
Продукції проводиться протягом 21 днів
календарних днів з моменту отримання
товарної партії. Днем сплати
вважається день зарахування грошових
коштів на поточний рахунок Продавця.
Якщо день сплати за отриману партію
Продукції випадає на вихідний або
святкових день, днем сплати вважається
попередній день до вихідного або
святкового.

Договір підписаний уповноваженими
особами позивача та відповідача та
скріплений відтисками печаток сторін.

На виконання умов Договору позивач за
видатковою накладною № 76222 від 29.08.2011 р.
(арк.с.12-13) поставив відповідачу товар
на загальну суму 3 606 грн. 46 коп.

У строки визначені Договором
відповідач свої зобов'язання по оплаті
товару не виконав, сплативши 04.04.2012р.
грошові кошти в сумі 542 грн.08 коп.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за
договором купівлі-продажу, одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Частиною першою статті 610 Цивільного
кодексу України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 612 ЦК
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений говором або
законом.

Як встановлено під час судового
розгляду справи, відповідач взяте на
себе зобов'язання в частині сплати за
отриманий товар не виконав у строк
обумовлений договором.

За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, коли зібраними у
справі доказами підтверджується
наявність у відповідача
заборгованості за отриманий товар в
сумі 3 064 грн. 28 коп., термін сплати за
який настав в силу умов п. 5.2 Договору,
позивач мав правові підстави для
нарахування інфляційних та 3 % річних,
передбачених ст. 625 ЦК України, а тому,
перевіривши подані розрахунки, позовні
вимоги про стягнення 82 грн. 03 коп.
інфляційних та 200 грн. - 3 % річних судом
визнаються обгрунтованими.

Крім того, ст. 611 ЦК України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Пунктом 7.2. Договору сторони визначили,
що у випадку несвоєчасної оплати за
отриману партію продукції Покупець
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного Банку
України від суми боргу за кожен день
прострочення та несе відповідальність
у відповідності до частини 2 ст. 625
Цивільного кодексу України. Сплата
штрафних санкцій не звільняє Покупця
від виконання своїх зобов'язань за
даним Договором. Покупець зобов'язаний
провести оплату незалежно від
реалізованої кількості Продукції, в
термін зазначений в даному Договорі. У
випадку прострочення Покупцем терміну
оплати за отриману Продукцію більше 5
(п'яти) календарних днів, передбаченого
п. 5.2. даного Договору, Покупець, крім
пені, зобов'язується сплатити Продавцю
штраф у розмірі - 10% від суми
простроченої заборгованості.

Керуючись зазначеним пунктом Договору,
враховуючи, що відповідач припустився
прострочення грошового зобов'язання,
позивачем нараховано пеню та штраф,
розмір яких складає 246 грн. 00 коп. та 303
грн. 47 коп., відповідно.

Подані позивачем розрахунки та період
нарахування неустойки перевірено
судом та визнано їх обгрунтованими.

З огляду на зазначене, враховуючи, що
наявність заборгованості у
відповідача та її розмір
підтверджується зібраними у справі
доказами, а нарахування інфляційних, 3 %
річних, пені та штрафу позивачем
здійснено у відповідності до вимог
чинного законодавства та умов
Договору, позовні вимоги про стягнення
3 064 грн. 28 коп. боргу, 82 грн. 03 коп.
інфляційних, 200 грн. 00 коп. - 3% річних, 246
грн. 00 коп. пені та 303 грн. 47 коп. штрафу
судом визнаються обгрунтованими, а
відтак підлягають задоволенню, з
покладенням судових витрат на
відповідача у справі, а тому керуючись
ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Старорафалівського
споживчого товариства (34354, Рівненська
область, Володимирецький район,
с.Стара Рафалівка, вул.Центральна, 18,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Трейд
Логістікс" (33001, м. Рівне, вул. Дворецька,
93, ) 3 064 грн. 28 коп. боргу,
82 грн. 03 коп. інфляційних, 200 грн. 00 коп. -
3% річних, 246 грн. 00 коп. пені, 303 грн. 47 коп.
штрафу та 1 720 грн. 50 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 27.01.2014 року.

Суддя
Романюк Р.В.