м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Київгаз"до про
Комунального підприємства "Галицьке
Подільського району міста Києва"
стягнення 162 477,00 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: Ступак Т.О. -
представник за дов.;
від відповідача: не з'явились.
У судовому засіданні 05.02.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до
Комунального підприємства "Галицьке
Подільського району міста Києва" про
стягнення заборгованості 162 477,00 грн.
за договором №3.1.705.7 від 01.10.2009, з яких:
основний борг 156 798,51 грн., 3 % річних - 5
678,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач відповідно до умов Договору
№3.1.705.7 від 01.10.2009 не належним чином
виконав свої зобов'язання, що стало
підтставою для звернення з позовом про
стягнення боргу, 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.12.2013 року порушено
провадження по справі № 910/24569/13,
розгляд справи призначено на 20.01.2014.

Ухвалою від 20.01.2014 розгляд справи
відкладено на 05.02.2014, на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явились, поважні причини
неявки суду не повідомили, витребувані
судом документи не надали, про час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 64
ГПК України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Повідомлення про вручення поштового
відправлення, що долучені до
матеріалів справи свідчать про
отримання ухвал суду.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

04.02.2014 через відділ діловодства суду
від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв»язку з неможливістю забезпечити
явку представників в судове засідання.

Розглянувши подане відповідачем
клопотання, суд відмовляє в його
задоволенні, з тих підстав, що нормами
чинного законодавства України не
обмежено коло осіб, які можуть
представляти особу в судовому процесі,
тому неможливість одного з
представників позивача бути присутнім
у судовому засіданні не перешкоджає
реалізації права учасника судового
процесу на участь у судовому засіданні
його іншого представника. Проте,
відповідач наданими йому
процесуальними правами не скористався.

Окрім того, слід зазначити, що ухвалу
про порушення провадження у справі
уповноважений представник відповідача
отримав 27.12.2013, а перше судове засідання
було призначено на 20.01.2014, та в порядку
ст. 77 ГПК України, для надання
можливості відповідачу скористатись
своїм процесуальним правом, розгляд
справи був відкладений.

Однак, відповідач незважаючи на те, що
про розгляд справи дізнався 27.12.2013, не
надав суду відзив на позов на виконання
вимог суду, чи клопотання про
поважність причин ненадання
витребуваних документів.

Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 05.02.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2009 між Публічним акціонерним
товариством "Київгаз" (далі - позивач,
постачальник) та Комунальним
підприємством "Галицьке Подільського
району міста Києва" (далі - відповідач,
управитель) був укладений Договір
№3.1.705.7 (далі - Договір) з протоколом
розбіжностей, за умовами якого
постачальник зобов'язується
забезпечити в інтересах управителя
транспортування (доставку) природного
газу (далі - газ) для
комунально-побутового споживання
населення, а управитель - забезпечити
безперервне надання газу в якості
комунальної послуги населенню,
наймачам (орендарям, власникам)
квартир, іншим особам, як зареєстровані
в житловому приміщенні та своєчасно
здійснили оплату постачальнику
вартості спожитого мешканцями газу в
термін і на умовах передбачених цим
договором (п.1.1).

Згідно із п.п. 3.2., 3.3. договору
постачальник до 27-го числа звітного
місяця складає та надсилає управителю
зведений акт обсягів переданого
управителю газу для побутових потреб, в
якому відображається загальна
вартість поставленого управителю газу
з урахуванням всіх пільг та субсидій
мешканців та показників побудинкових
та поквартирних лічильників. Вказаний
акт є основою для проведення
розрахунків з постачальником.

Протягом 5-ти робочих днів з дня
отримання акту управитель розглядає,
підписує його та повертає один
примірник постачальнику.

На виконання умов договору позивач у
період з листопада2010 року по жовтень 2013
року поставляв відповідачу природний
газ, що підтверджується наявними в
матеріалах справи актами
передачі-приймання природного газу,
підписаними обома сторонами без
зауважень.

Як передбачено п.п. 5.1. - 5.5. договору,
управитель зобов'язується за власні
кошти забезпечувати мешканців
бланками єдиних розрахункових
документів платників комунальних
послуг. Якщо управитель користується
послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення
платежів, щомісячно, до 10 числа
наступного за звітним місяця,
забезпечувати збір та надходження до
транзитного рахунку ГІОЦ грошових
коштів мешканців за діючими тарифами
по єдиних розрахункових документах
комунальних послуг. Якщо управитель не
користується послугами ГІОЦ КМДА з
розщеплення платежів, він
зобов'язується щомісячно, до 10 числа
наступного за звітним місяця,
забезпечувати збір коштів та
перераховувати їх на рахунок
постачальника як вартість газу,
спожитого мешканцями.

У разі нездійснення платежів окремими
мешканцями до 10 числа кожного
наступного за звітним місяця або у разі
ненадходження коштів по відшкодуванню
пільг та субсидій по оплаті за газ,
управитель приймає на себе
зобов'язання невідкладно вжити всіх
правових заходів для забезпечення
своєчасної оплати за спожитий газ
мешканцями, зокрема, шляхом стягнення
заборгованості з боржників через суд.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
позивач зазначає про те, що відповідач
не забезпечив у повному обсязі оплату
за поставлений позивачем природний
газ, внаслідок чого у відповідача за
період з 11.01.2011 по 11.12.2013 виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 156 798,51 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 626 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Як передбачено ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується із
положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, якими передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Поясненнями позивача, наявними в
матеріалах справи актами
приймання-передачі природного газу,
зведеними відомостями розщеплення
сплат КП ГІОЦ та розрахунками сторін
підтверджується неналежне виконання
відповідачем договірних зобов'язання
щодо забезпечення оплати за
поставлений позивачем природний газ.

В матеріалах справи також наявний
підписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками акт звірки
взаєморозрахунків, відповідно до якого
станом на 01.11.2012 заборгованість
відповідача перед позивачем становить
205 595,93 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
поставлений природний газ становить 293
157,25 грн., її розмір належним чином
доведений та документально
підтверджений, а тому позовні вимоги
про стягнення з відповідача суми
основного боргу підлягають
задоволенню у розмірі 293 157,25 грн.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати
останнім 3% річних від простроченої
суми, перевіривши здійснений позивачем
розрахунок поданий до суду 09.01.2014,
дійшов висновку про його
обґрунтованість. З розрахунку поданого
суду 09.01.2014 вбачається, що розмір 3 %
річних становить 5 665,61 грн., що є вірним,
однак у позовній заяві позивач просить
суд стягнути 3 % річних у розмірі 5 678,46
грн. Враховуючи зазначене та те, що
позивач в порядку ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України не
подавав заяву про зменшення позовних
вимог, суд розглядає вимоги заявлені у
позовній заяві, тому позовна вимога про
стягнення 3 % річних підлягає
задоволенню в частині 5 665,61 грн., в іншій
частині цієї вимоги слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню в в частині
суми основного боргу - 156 798,51 грн. та 3 %
річних у розмірі 5 665,61 грн.

Витрати по сплаті судового збору
згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства
"Галицьке Подільського району міста
Києва" (04123, м. Київ, проспект Правди, 4,
код 35669313) на користь Публічного
акціонерного товариства "Київгаз" (01103,
м. Київ, вул. Кіквідзе, 4 Б, код 03346331) суму
основного боргу у розмірі 156 798,51 грн.
(сто п'ятдесят шість тисяч сімсот
дев'яносто вісім гривень 51 коп.), 3 %
річних у розмірі 5 665,61 грн. (п'ять тисяч
шістсот шістдесят п'ять гривень 61 коп.)
та 3 249,28 грн. (три тисячі двісті сорок
дев'ять гривень 28 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 07.02.2014

Суддя

М.Є. Літвінова