м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ»
До Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО»
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
ДП НАЕК «Енергоатом» в особі
Відокремленого підрозділу
Про спонукання укласти додаткову угоду
Головуючий суддя Ващенко
Судді
Представники учасників судового
Від позивача: Полєтаєв І.О. представник
за довіреністю № 12/12/13-1 від 12.12.13.
Від відповідача: Лещенко А.С.
представник за довіреністю № б/н від
Бухаленков С.С. представник за
довіреністю № 11 від 29.01.14.
Від третьої особи на стороні позивача:
Полєтаєв І.О. представник за
довіреністю № 12/12/13-1
Від третьої особи на стороні
відповідача: Балик М.А. представник за
довіреністю № б/н від 09.10.13.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ»
(далі - позивач) до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Київській області (далі -
відповідач) про спонукання укласти
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ»
вказує на те, що воно було створено
шляхом виділення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПАК-ЕКСПО» та є правонаступником за
правами та обов'язками останнього в
правовідносинах за Договором оренди №
29/52-А/954 від 31.12.09. У зв'язку з цим позивач
звертався до відповідача із
пропозицією про внесення змін до
договору оренди № 29/52-А/954 від 31.12.09., в
частині заміни орендаря
правонаступником. Інші умови договору
залишаються незмінними. Проте
сторонами не досягнуто згоди щодо
внесення зміни. З огляду на наведене, в
силу положень частини 4 статті 188
Господарського кодексу України,
позивач просить суд спонукати
відповідача до укладення додаткової
угоди про внесення змін до Договору
оренди № 29/52-А/954 від 31.12.09.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.07.13. порушено провадження у
Господарського процесуального кодексу
України залучено до участі в розгляді
справи в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю
«ПАК-ЕКСПО» (далі - третя особа на
стороні позивача); розгляд справи
призначено на 03.09.13.
23.08.13. представником третьої особи на
стороні позивача подано письмові
пояснення по справі.
В судовому засіданні 03.09.13. на підставі
ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України судом оголошено
перерву до 10.09.13.
09.09.13. представником позивача через
відділ діловодства суду подано
додаткові письмові пояснення по
справі.
В судовому засіданні 10.09.13.
представником відповідача подано
письмовий відзив на позовну заяву, в
якому він проти позову заперечує з
підстав, викладених в відзиві.
В судовому засіданні 10.09.13. на підставі
ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України судом оголошено
перерву до 17.09.13.
В судовому засіданні 17.09.13. суд дійшов
висновку про призначення
колегіального розгляду справи, про що
прийняв відповідну ухвалу.
Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
17.09.13. визначений склад колегії суддів у
Ващенко Т.М., суддя Трофименко Т.Ю.,
суддя Гумега О.В.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.09.13. вищевказаною колегією суддів
дану справу прийнято до свого
провадження, на підставі ст. 27 ГПК
України залучено до участі в розгляді
даної справи в якості третьої особи на
стороні відповідача - ДП НАЕК
«Енергоатом» в особі Відокремленого
підрозділу «Атомремонтсервіс»;
призначено її до розгляду на 17.10.13.
17.10.13. представником відповідача через
відділ діловодства суду подано
письмовий відзив на позовну заяву,
представником третьої особи на стороні
відповідача подано письмові пояснення
по справі.
В судовому засіданні 17.10.13. на підставі
ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України судом оголошено
перерву до 19.11.13., про що сторони
повідомлені під розписку.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 19.11.13., в зв'язку з перебуванням
судді Ващенко Т.М. у відпустці, справу №
В судовому засіданні 10.12.13. на підставі
ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України судом оголошено
перерву до 21.01.14.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.01.14. на підставі ст. 69 ГПК
України продовжено строк вирішення
спору в даній справі на п'ятнадцять
днів, розгляд справи відкладено на
В судовому засіданні 30.01.14.
представником позивача підтримано
свої позовні вимоги.
Представник відповідача в судовому
засіданні 30.01.14. проти позову
Представник третьої особи на стороні
позивача в судовому засіданні 30.01.14.
підтримав позовні вимоги позивача,
представник третьої особи на стороні
відповідача у вказаному судовому
засіданні проти позову заперечував.
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
В судовому засіданні 30.01.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
31.12.09. між третьою особою (далі - Орендар)
та відповідачем (далі - Орендодавець)
було укладено Договір № 29/52-А/954 оренди
індивідуально визначного (нерухомого
або іншого) майна, що належить до
державної власності (далі - Договір), за
яким Орендодавець передав, а Орендар
прийняв: приміщення № 1-20,37 будівлі БЦ-2
(овочеві склади) бази ВРП) площею 425,2
кв.м, за адресою: Київська обл., м.
Славутич, пр-т Ентузіастів,7, про що
підписано акт приймання-передавання
Строк дії Договору пунктом 10.1 (з
врахуванням додаткової угоди № 1 від
02.04.13.) сторонами погоджено з 31.12.09. до
Суб'єкт господарювання може бути
утворений за рішенням власника
(власників) майна або уповноваженого
ним (ними) органу, а у випадках,
спеціально передбачених
законодавством, також за рішенням
інших органів, організацій і громадян
шляхом заснування нового,
реорганізації (злиття, приєднання,
виділення, поділу, перетворення)
діючого (діючих) суб'єкта
господарювання з додержанням вимог
законодавства (ч. 1 ст. 56 ГК України).
Загальними зборами учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО» було
ухвалено створити Товариство з
обмеженою відповідальністю «ПАК-ЕКСПО
ЛІЗИНГ» шляхом виділу з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПАК-ЕКСПО» та наділено позивача
майном, правами та обов'язками третьої
особи на стороні позивача відповідно
до розподільчого балансу та статуту
позивача (протокол № 01/13 від 08.01.13.).
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 109 ЦК України
встановлено, що виділом є перехід за
розподільчим балансом частини майна,
прав та обов'язків юридичної особи до
однієї або кількох створюваних нових
юридичних осіб. Після прийняття
рішення про виділ учасники юридичної
особи або орган, що прийняв рішення про
виділ, складають та затверджують
розподільчий баланс.

Згідно з ч. 4 ст. 59 ГК України, у разі
поділу суб'єкта господарювання усі
його майнові права і обов'язки
переходять за роздільним актом
(балансом) у відповідних частках до
кожного з нових суб'єктів
господарювання, що утворені внаслідок
цього поділу. У разі виділення одного
або кількох нових суб'єктів
господарювання до кожного з них
переходять за роздільним актом
(балансом) у відповідних частках
майнові права і обов'язки
реорганізованого суб'єкта.

Відповідно до Розподільчого балансу
від 01.02.13. позивач став
правонаступником об'єкта оренди за
Договором № 29/52-А/954 від 31.12.09. оренди
індивідуально визначного (нерухомого
або іншого) майна, що належить до
державної власності: приміщення № 1-20,37
будівлі БЦ-2 (овочеві склади) бази ВРП)
площею 425,2 кв.м, за адресою: Київська
обл., м. Славутич, пр-т Ентузіастів,7.

Вказане правонаступництво закріплено
в Статуті позивача, що затверджений
загальними зборами учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ»
(протокол № 1/13 від 19.03.13.).

20.03.13. року було проведено державну
реєстрацію позивача, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ»
вказує на те, що воно було створено
шляхом виділення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПАК-ЕКСПО» та є правонаступником за
правами та обов'язками останнього в
правовідносинах за Договором оренди №
29/52-А/954 від 31.12.09. У зв'язку з цим позивач
звертався до відповідача із
пропозицією про внесення змін до
договору оренди № 29/52-А/954 від 31.12.09., в
частині заміни орендаря
правонаступником. Інші умови договору
залишаються незмінними. Проте
сторонами не досягнуто згоди щодо
внесення зміни. З огляду на наведене, в
силу положень частини 4 статті 188
Господарського кодексу України,
позивач просить суд спонукати
відповідача до укладення додаткової
угоди про внесення змін до Договору
оренди № 29/52-А/954 від 31.12.09.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, суд дає самостійну оцінку доказам
на підставі чинного законодавства і не
зв'язаний позицією сторін.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Положеннями ст. 11 ЦК України
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини;
створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; інші
юридичні факти. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування. У
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду. У випадках, встановлених
актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.

У відповідності зі статтею 15
Цивільного кодексу України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Положеннями ст. 654 ЦК України
встановлено, що зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

У випадку реорганізації Орендаря до
припинення чинності Договору
Орендодавець зобов'язується
переукласти Договір на таких самих
умовах з одним із правонаступників,
якщо останній згоден стати Орендарем
(п. 7.3 Договору).

Приписами ст. 181 Господарського кодексу
України визначено загальний порядок
укладання господарських договорів,
відповідно до якого господарський
договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського
кодексу України передбачено, що
сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором.

Згідно з 4 ст. 188 Господарського кодексу
України визначено, що у разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
договору або у разі неодержання
відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення суду.

Положеннями ч. 5 ст. 188 Господарського
кодексу України передбачено, що якщо
судовим рішенням договір змінено або
розірвано, договір вважається зміненим
з дня набрання чинності даним рішенням,
якщо іншого строку набрання чинності
не встановлено за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання вимог ст. 188 та ст. 181
Господарського кодексу України,
позивачем та третьою особою було
надіслано відповідачу листи (заяви) № 1
від 23.05.13. та № 422 від 23.05.13. проханням
змінити Орендаря за Договором шляхом
укладення Додаткової угоди № 2 до
Договору та додано примірники
Додаткової угоди № 2 про внесення змін
до Договору оренди. Відповідач у
двадцятиденний термін зобов'язаний був
їх підписати або надати примірники
протоколів розбіжностей з підписаними
угодами.

Листом № 13-14-2960 від 21.06.13. відповідач
відмовив у внесенні змін до Договору.

Матеріалами справи підтверджується, що
сторони не дійшли погодження щодо змін
умов Договору, у зв'язку з чим позивач,
відповідно до вимог чинного
законодавства та Договору, звернувся
до суду з позовом про внесення змін до
Договору.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 626
Цивільного кодексу України, договір є
узгодженим волевиявленням двох або
більше сторін, зобов'язання в судовому
порядку другої сторони за договором
внести до нього зміни суперечить
законодавству.

Разом з тим, оскільки сторонами в
Договорі оренди передбачена у випадку
реорганізації Орендаря можливість
його зміни на його правонаступника, то
правонаступництво позивачем прав та
обов'язків третьої особи за Договором
№ 29/52-А/954 від 31.12.09. оренди
індивідуально визначного (нерухомого
або іншого) майна, що належить до
державної власності, є підставою для
внесення змін до Договору.

Наявність підстав для внесення змін до
Договору ґрунтується на вимогах
закону.

Аналогічну правову позицію висловлено
в постанові Вищого господарського суду
України від 31.01.13. у справі № 5015/1937/12.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 653 Цивільного
кодексу України, якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 Господарського
кодексу України якщо судовим рішенням
договір змінено або розірвано, договір
вважається зміненим або розірваним з
дня набрання чинності даним рішенням,
якщо іншого строку набрання чинності
не встановлено за рішенням суду.

Доказів існування між сторонами
розбіжностей щодо конкретних умов
такого договору суду не надано. Доказів
існування передбачених законодавством
перешкод для внесення запропонованих
змін до договору на дату розгляду
справи, суду не надано.

При цьому, не приймаються судом до
уваги посилання відповідача на те, що
процедура передачі в оренду державного
майна регламентована чинними
законодавством та передбачає
укладення договору лише після
конкурсного відбору орендаря, оскільки
майно за спірним Договором вже було
передано в оренду третій особі, строк
дії Договору не закінчився, а умовами
Договору (п. 7.3) передбачено у випадку
реорганізації Орендаря можливість
його зміни на його правонаступника.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених правових норм, а
також враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
господарський суд дійшов висновку, що
позов нормативно та документально
доведений, та підлягає задоволенню.

За клопотанням позивача витрати по
сплаті судового збору покладаються на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ».

З урахуванням викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Спонукати Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Київській області (01133,м. Київ, бульвар
Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код
19028107) укласти з Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ»
(07101, Київська область, м. Славутич, вул.
Ентузіастів, б. 7; ідентифікаційний код
38508974) Додаткову угоду № 2 до Договору №
29/52-А/954 оренди індивідуально
визначного (нерухомого або іншого)
майна, що належить до державної
власності від 31.12.09., в наступній
редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА № 2 до Договору оренди
№ 954 індивідуально визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності від 31
грудня 2009 року

м. Київ

Ми, що нижче підписалися, Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Київській області (надалі -
Орендодавець), в особі начальника
Регіонального відділення Балабая
Василя Миколайовича, що діє на підставі
Положення з одного боку, та Товариство
з обмеженою відповідальністю
«ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ» (надалі - Орендар), в
особі Директора Савченка Валерія
Миколайовича, який діє на підставі
Статуту, з іншого боку, уклали цю
Додаткову угоду № 2 до Договору оренди
від 31.12.09. № 954 індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого)
майна, що належить до державної
власності, про наведене нижче:

1. У зв'язку із правонаступництвом ТОВ
«ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ» майна, прав та
обов'язків за «ПАК-ЕКСПО» Сторони
вирішили внести зміни до Договору
оренди № 954 від 31.12.2009 року та змінити
Орендаря з ТОВ «ПАК-ЕКСПО» на ТОВ
«ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ».

2. Розділ 11 в частині реквізитів
Орендаря замінити наступним:

ТОВ «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ»

Місцезнаходження: 07101 Україна, Київська
обл., м. Славутич, вул. Ентузіастів, 7; ;

Платник податку на прибуток на
загальних умовах,

п/р 1661 в Міжрайонному відділенні
ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023.

3. Всі інші умови Договору залишаються
без змін.

4. Додаткова угода № 2 до Договору
оренди від 31.12.09. № 954 є невід'ємною і
складовою частиною Договору оренди від
31.12.09. № 954 та дійсна протягом його дії.

5. Додаткова угода № 2 до Договору
оренди від 31.12.09. № 954 укладена в трьох
примірниках, кожен з яких має однакову
юридичну силу (Орендодавцю, Орендарю,
Балансоутримувачу).

Орендодавець ____(печатка, підпис)____
Начальник Регіонального відділення
ФДМУ по Київській області В.М. Балабай

Орендар ____(печатка, підпис)____ Директор
ТОВ «ПАК-ЕКСПО ЛІЗИНГ» В.М. Савченко.».

3. Додаткову угоду № 2 до Договору №
29/52-А/954 оренди індивідуально
визначного (нерухомого або іншого)
майна, що належить до державної
власності від 31.12.09. вважати укладеною з
моменту набрання чинності рішенням
суду.

4. Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.02.14.

Головуючий суддя
Т.М. Ващенко

Судді
Т.Ю.
Трофименко

О.В.
Гумега