ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.02.14р. Справа № 904/39/14

За позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Нікопольського комунального
підприємства "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО", м.
Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 120 092, 07 грн. річних та 13 078,
33 грн. інфляційних за договором
купівлі-продажу природного газу

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Гринько О.А., довіреність
№14-31 від 30.01.13р., представник

Від відповідача: Куроєдова О.В.,
довіреність №516 від 09.04.13р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
про стягнення з Нікопольського
комунального підприємства
"НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО", м. Нікополь
Дніпропетровської області 120 092, 07 грн.
річних та 13 078, 33 грн. інфляційних втрат
за період з 18.08.12р. по 08.11.13р. за
прострочення виконання зобов'язання з
оплати за природний газ, отриманий у
грудні 2011р. та січні 2012р. за договором
№14/2600/11 від 30.09.11р. на купівлю-продаж
природного газу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 15.11.12р. у
справі №39/5005/8077/2012 з відповідача на
користь позивача стягнута за договором
№14/2600/11 від 30.09.11р. на купівлю-продажу
природного газу сума основного боргу у
розмірі 3 260 872, 54 грн. за природний газ
поставлений протягом жовтня - грудня 2011
року та січня 2012 року, 387 606, 72 грн. пені,
519 212, 82 грн. штрафу, 46 057, 74 грн.
інфляційних витрат та 77 621, 71 грн.
річних. Нарахування пені, штрафу,
інфляційних втрат та 3% річних
заявлених НАК "Нафтогаз України" по
справі №39/5005/8077/2012 було заявлено по
17.08.12р. Станом на 08.11.13р. рішення
господарського суду Дніпропетровської
області по справі №39/5005/8077/2012 не
виконано, оплати основного боргу за
отриманий у жовтні 2011р. - січні 2012р. газ
згідно договору №14/2600/11 не здійснено.

Відповідач просить не застосовувати 3%
річних та інфляційні втрати за
прострочене зобов'язання за рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області №39/5005/8077/2012 від 15.11.12р.
посилаючись на те, що прострочення
сплати боргу виникло у зв'язку з
скрутним фінансовим станом
підприємства дані виплати не
здійснювалися в повному обсязі,
прострочення зобов'язання виникло по
причині відсутності коштів та
неприбутковості підприємства, а саме: -
за 2013р. відповідач отримав збиток від
виробничої діяльності 27 676, 6 тис. грн.; -
значна частина майна підприємства
знаходиться у податковій заставі і
унеможливлює оформлення банківського
кредиту; - накладеним арештом на всі
грошові кошти які містяться на
рахунках та підлягають примусовому
стягненню відповідно до наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 27.02.12р. №39/5005/168/2012 та
зведеного виконавчого провадження №22-1
від 18.05.13р. на загальну суму 13 988 246 грн.
та від 28.01.14р. на загальну суму 21 319 277, 69
грн.

Згідно із статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні від 06.02.14р. було
оголошено перерву до 13.02.14р.

У судовому засіданні 13.02.14р. оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 15.11.12р. у
справі №39/5005/8077/2012 встановлено факт
укладення 30.09.11р. між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"
(далі - Продавець) та Нікопольським
комунальним підприємством
"НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - Покупець)
договору купівлі-продажу природного
газу №14/2600/11 (далі - Договір), згідно
якого Продавець зобов'язався передати
у власність Покупця у ІV кварталі 2011
року та у 2012 році імпортований
природний газ для виробництва теплової
енергії, яка споживається бюджетними
установами та організаціями та іншими
споживачами, а Покупець зобов'язався
прийняти та оплачувати газ на умовах
цього Договору (п.1.1 Договору).

Також, встановлено факт передачі
протягом жовтня - грудня 2011 року та
січня 2012 року природного газу на
загальну суму 9 737 103, 73 грн.

Вказаним рішенням з Нікопольського
комунального підприємства
"НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО", м. Нікополь
Дніпропетровської області на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ стягнута
сума основного боргу за поставлений
жовтні 2011р. - січні 2012р. природний газ у
розмірі 3 260 872, 54 грн., пені у сумі 387 606, 72
грн., штрафу у сумі 519 212, 82 грн.,
інфляційних витрат за період з 14.11.11р.
по 17.08.12р. у сумі 46 057, 74 грн., 3% річних за
період з 14.11.11р. по 17.08.12р. у сумі 77 621, 71
грн. та 64 083,41 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Причиною виникнення спору у справі є
часткове погашення відповідачем суми
основного боргу за договором на
купівлю-продаж природного газу №14/2600/11
від 30.09.11р. стягнутого рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 15.11.12р. №39/5005/8077/2012.

Звертаючись з даним позовом позивач
посилається на те, що зобов'язання в
період з 18.08.12р. по 08.11.13р. по оплаті за
природний газ отриманий у грудні 2011р.
та січні 2012р. залишались не виконаними.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають на підставах,
встановлених ст.11 цього Кодексу,
зокрема з договорів та інших
правочинів (ч.2 ст.509 Цивільного кодексу
України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору (ч.1 ст.193
Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України
встановлює вимогу щодо виконання
зобов'язань належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Статтею 625 Цивільного кодексу України,
згідно з якою боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Чинне законодавство не пов'язує
припинення зобов'язання з наявністю
судового рішення чи відкриття
виконавчого провадження по його
примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Якщо зобов'язання виконано не належним
чином, то воно не припиняється, а
навпаки на сторону, яка допустила
неналежне виконання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтею 625
Цивільного кодексу України, оскільки
остання передбачає, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу
України не заперечують можливості
звернення кредитора з вимогою про
стягнення з боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, суми,
на яку заборгованість за грошовим
зобов'язанням підвищена в порядку
індексації, а також процентів річних
від простроченої суми за невиконання
грошового зобов'язання.

В законодавстві відсутнє обмеження
щодо звернення кредитора з позовом до
боржника про стягнення інфляційних
втрат та річних після винесення
рішення судом про стягнення боргу.

Таким чином, неналежне виконання
відповідачем зобов'язання з оплати
виконаних робіт є підставою для
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного позовні
вимоги позивача щодо стягнення 13 078, 33
грн. інфляції грошових коштів за період
з 18.08.12р. по 08.11.13р. та 120 092, 07 грн. 3% річних
за період з 18.08.12р. по 08.11.13р. слід
визнати обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. 625 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Нікопольського
комунального підприємства
"НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО" (53213,
Дніпропетровська область, м. Нікополь,
просп. Трубників, буд. 12А, ) на користь публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"
(01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 13 078, 33 грн. інфляційні
втрати, 120 092, 07 грн. 3 % річних, 2 663, 41 грн.
витрати по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 14.02.14р.

Суддя Е.М. Бондарєв