ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

04 лютого 2014 року
Справа № 913/111/14

Провадження №2/913/111/14

За позовом

Фізичної особи - ОСОБА_1, с. Крепінське м.
Антрацит Луганської області

до Державного підприємства
«Луганськвугілля», м. Луганськ

про стягнення 82057 грн. 66 коп.

Суддя Седляр О.О.,

Секретар судового засідання Чех Т.М.

у засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1
виданий Антрацитівським МВ УМВС
України в Луганській області 14.12.1999
року;

від відповідача: представник не прибув;

в с т а н о в и в:

Обставини справи: позивачем заявлена
вимога про стягнення з відповідача
суму інфляційних витрат у розмірі 70545
грн. 26 коп. та 3% річних у розмірі 11512 грн.
40 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву №
03/5-56 від 22.01.2014 позовні вимоги відхилив
з підстав визначених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, судом
встановлено наступне:

14.08.2001 між Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (позивач у справі) та
Державним відкритим акціонерним
товариством «Шахта «Комісарівська»
ДХК «Луганськвугілля» (відповідач у
справі) укладено договір поставки
№ 14/08-1 відповідно до умов п. 1.1 якого,
позивач зобов'язався поставити, а
відповідач прийняти та оплатити товар.

Оскільки відповідачем умови договору
не були виконані, позивач звернувся до
суду із відповідним позовом про
стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 20.05.2003 у справі
№ 20/117 позовні вимоги позивача були
задоволені повністю, з відповідача
стягнуто збитки у сумі 40405 грн. 79 коп.,
витрати зі сплати державного мита у
сумі 404 грн. 06 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. та
видано наказ від 02.06.2003.

На час розгляду справи стягнуті
вказаним вище рішенням суду грошові
суми відповідачем не сплачені, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
із позовом про стягнення з відповідача
інфляційних витрат в сумі 70 545 грн. 26
коп. та 3% річних за користування
грошовими коштами в сумі 11512 грн. 40 коп.
за період з 02.06.2003 по 31.12.2013 року.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 21 ГПК України встановлено, що
сторонами у судовому процесі -
позивачами та відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємці, який
надійшов на запит суду вбачається, що
станом на 16.01.2014 ОСОБА_1 не є суб'єктом
підприємницької діяльності, про що
25.06.2013 державним реєстратором внесено
запис про припинення його
підприємницької діяльності за власним
рішенням.

Тобто, на час звернення до суду з даним
позовом - 11.01.2014, ОСОБА_1 не є суб'єктом
підприємницької діяльності.

Згідно пункту 3.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що
громадянин, який мав статус суб'єкта
підприємницької діяльності, але на
дату подання позову втратив такий
статус, не може бути стороною в
судовому процесі у господарському
суді, якщо не має інших визначених
законом підстав для його участі у
такому процесі з врахуванням
підвідомчості господарських справ
визначеної ст. 12 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що
фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду
з вимогою щодо стягнення з відповідача
- ДП «Луганськвугілля» суми
інфляційних витрат, а також процентів
річних від простроченої суми за період
після прийняття судом рішення від
20.05.2003 у справі № 20/117, тобто без
врахування підсудності за суб'єктним
складом.

За правилами статей 1, 21 ГПК України
фізичні особи не можуть бути сторонами
у господарському процесі, а тому даний
спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
80 ГПК України провадження у справі
підлягає припиненню, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах.

Враховуючи викладене, провадження у
справі № 913/111/14 слід припинити.

Частиною 2 статті 80 ГПК України
встановлено, що у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається.

Суд звертає увагу позивача, що даний
спір підлягає розгляду у судах
загальної юрисдикції.

Статтею 7 Закону України «Про судовий
збір» врегульовано загальні питання
повернення сплачених сум судового
збору, в тому числі визначено підстави
такого повернення, яке здійснюється за
ухвалою суду. Зокрема, сума судового
збору підлягає поверненню у випадку
припинення провадження у справі
відповідно до частини 1 статті 80 ГПК
України (пункт 11 інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
25.08.2011 № 01-06/1175/2011).

Отже, сплачений фізичною особою ОСОБА_1,
судовий збір в сумі 1720 грн. 50 коп.
сплачений за квитанцією банку № 67 від
30.12.2013 слід повернути заявникові.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
п. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

1. Провадження у справі припинити.

2. Повернути позивачу - ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 з Державного бюджету України
судовий збір у сумі 1720 грн. 50 коп.,
сплачений за квитанцією банку № 67 від
30.12.2013, оригінал якої знаходиться у
матеріалах справи.

Підставою для повернення судового
збору є дана ухвала, підписана суддею
та засвідчена гербовою печаткою
господарського суду Луганської
області.

Суддя
О.О. Седляр