ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2014 р.Справа № 916/3038/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Лавренюк О.Т.

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 06.02.2014р.:

від позивача: Чукітова В.В., за
довіреністю б/н від 08.01.2014р.;

від відповідача-1: Луценко Р.О., за
довіреністю №013/14 від 08.01.2014р.;

від відповідача-2: не з'явились;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ"

на ухвалу господарського суду Одеської
області

від 26 грудня 2013р.

по справі № 916/3038/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "КБ ІНЖИНІРИНГ"

до відповідачів: 1.Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛУКАУТ"

2.Фірми "ОСОКОР" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю

про визнання недійсним договору,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

Повна фіксація судового процесу
здійснювалась згідно ст. 129 Конституції
України та ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 06.02.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.12.2013р. по справі №916/3038/13
(суддя Рога Н.В.) частково задоволено
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "КБ ІНЖИНІРИНГ" про
забезпечення позову з посиланням на те,
що надані позивачем в обґрунтування
заяви докази підтверджують достатньо
обґрунтовані припущення, що невжиття
заходів до забезпечення вимог може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, адже,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" вчиняються
заходи щодо продажу наявного в нього
майна та вчинення дій, що можуть
свідчити про ліквідацію підприємства.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду першої інстанції,
до Одеського апеляційного
господарського суду звернувся
відповідач-1 - Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Одеської області від 26.12.2013р. по справі
№916/3038/13 мотивуючи це тим, що під час
винесення ухвали мало місце неповне
з'ясування обставин справи, при цьому,
ні позивачем, ні судом першої інстанції
не доведено фактів, якими
обґрунтовується оскаржувана ухвала,
тому за відсутністю належних доказів
заява позивача про забезпечення позову
не підлягає задоволенню.

Представник Фірми "ОСОКОР" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю в судове засідання
06.02.2014р. не з'явився, про час, дату та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, що
вбачається з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 24.01.2014р.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛУКАУТ" ,
заслухавши представників сторін,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті ухвали, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду про відстрочення виконання
рішення суду - без змін з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КБ
ІНЖИНІРИНГ"звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛУКАУТ",
Фірми "ОСОКОР" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю про
визнання договору №1803-1/11 від 18.03.2011р.
недійсним в частині купівлі-продажу 296
штук абонентських терміналів FM 4200;
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" повернути
Товариству з обмеженою
відповідальністю "КБ ІНЖИНІРИНГ" 608787,50
грн., які перераховані в рахунок оплати
вартості 296 штук абонентських
терміналів FM 4200, придбаних за договором
№1803-1/11 від 18.03.2011р., та 3% річних у сумі
44248,79 грн.; зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю "КБ
ІНЖИНІРИНГ" повернути 296 штук
абонентських терміналів FM 4200,
придбаних за договором №1803-1/11 від
18.03.2011р., Товариству з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ"; стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КБ ІНЖИНІРИНГ"
збитків у сумі 42412,45 грн., 500 грн. з яких
підлягають солідарному стягненню з
Фірми "ОСОКОР" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю.

В ході розгляду справи позивач, 04.11.2013р.
позивач на підставі ст. ст. 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, надав клопотання про вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти
відповідачів - Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" та Фірми
"ОСОКОР" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю у розмірі
ціни позову та судових витрат з
посиланням на неналежне виконання
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" зобов'язань
за Договором купівлі-продажу
абонентських терміналів № 1803-1/11 від
18.03.2011р., щодо предмету договору, а саме
щодо можливості використання та
подальшої реалізації на території
України абонентських терміналів FM 4200,
що призвело до понесення позивачем
збитків та неможливості виконання
своїх зобов'язань перед іншими
господарюючими суб'єктами, крім того,
позивач зазначив, що шляхом
моніторингу Єдиного державного
реєстру судових рішень він виявив , що
порушення інтересів контрагентів з
боку Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" не є
виключним одиночним випадком, при
цьому позивачем виявлено об'яву, яка
свідчить про здійснення Товариством з
обмеженою відповідальністю "ЛУКАУТ"
заходів щодо продажу наявного в нього
майна та вчинення дій, що можуть
свідчити про ліквідацію підприємства,
таким чином, позивач вважає, що
невжиття заходів до забезпечення
позову може ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення
господарського суду у разі задоволення
позовних вимог позивача по справі.
Також позивач зазначає, що згідно
договору поруки №18/03-2011 від 18.03.2011р.,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "КБ ІНЖИНІРИНГ" та
Фірмою "ОСОКОР" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю, за
виконання зобов'язань Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛУКАУТ",
поручилась Фірма "ОСОКОР" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю, отже, Фірма "ОСОКОР" у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю є солідарним
боржником позивача та має спільно з ним
виконувати грошове зобов'язання у
порядку та на умовах, визначених
договорами поруки.

25.12.2013р. позивач подав до
господарського суду Одеської області
заяву про уточнення клопотання про
забезпечення позову та долучення
доказів до матеріалів справи, яким
зменшив суму коштів, до яких просить
застосувати заходи забезпечення
позову.

Дослідивши обставини справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

За пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №16 від
26.12.2011р. „Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Відповідно до п.3 вказаної Постанови
Пленуму умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

У заяві позивачем заявлені вимоги про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти відповідачів у
розмірі суми позовних вимог. Таким
чином вищевикладене свідчить про
наявність зв'язку між вимогами
позивача щодо забезпечення позову
шляхом накладення арешту на грошові
кошти та предметом розгляду його
позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, а
також доказів, наданих позивачем в
обґрунтування заяви про вжиття заходів
забезпечення позову, на даний час
існують достатньо обґрунтовані
припущення, що невжиття заходів до
забезпечення вимог може ускладнити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, адже, Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" вчиняються
заходи щодо продажу наявного в нього
майна та вчинення дій, що можуть
свідчити про ліквідацію підприємства.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційного господарського суду
приходить до висновку про необхідність
вжиття заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на грошові
кошти Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛУКАУТ" в межах суми
позову.

Апеляційний господарський суд
зазначає, що в частині забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти Фірми "ОСОКОР" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю слід відмовити у
зв'язку з незначною сумою заявлених до
цього відповідача позовних вимог, а
також відсутністю доказів вчинення ним
дій , що можуть ускладнити чи зробити
неможливим виконання рішення суду у
разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, Одеський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що ухвалу
господарського суду Одеської області
від 26.12.2013р. по справі №916/3038/13 слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст. ст. 66, 99, 101 - 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 26.12.2013р. по справі №916/3038/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
11.02.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева Т.Я.

Суддя
Лавренюк О.Т.