м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/181/14 04.02.14

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта»

До Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія»

Про стягнення 7 951,12 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

Від позивача Кендюх Т.В. - по дов.№
05-08/5 від 08.01.2014

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» про стягнення з
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» 7 951,12 грн.
виплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 09-50-5802367 від 28.09.2012
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
автомобіля марки Land Rover Range Rover,
державний номер АІ 5577 ВХ, а тому
позивачем відповідно до положень
статей 993, 1191 Цивільного кодексу
України отримано право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду. Відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля марки Mazda, державний номер
АІ 9909 СВ під керуванням Осадчого М.Р.,
яким скоєно ДТП, застрахована
відповідачем на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АВ/4846360), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.01.2014 порушено провадження у
справі № 910/181/14 та призначено її до
розгляду на 04.02.2014.

Позивач в судовому засіданні 04.02.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 04.02.2014 не
з'явився.

Відповідач у поданому 31.01.2014 до відділу
діловодства суду відзиві проти позову
заперечує, оскільки подані позивачем
документи не можуть вважатися
належними доказами розрахунку витрат,
пов'язаних з відновлюваним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу. Оскільки документом, який
визначає законний порядок визначення
розміру матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу згідно Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» є саме звіт про оцінку майна,
який є документом, що містить висновки
про розмір завданого збитку з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу. Отже, з урахуванням викладеного
відповідач вважає, що належним та
допустимим доказом розміру
матеріального збитку може бути лише
звіт суб'єкта оціночної діяльності.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 04.02.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

З постанови Голосіївського районного
суду м. Києва від 29.01.2013 у справі №
752/1532/13-п вбачається, що 18.01.2013 о 14 годині
00 хвилин Осадчий М.Р. керуючи
автомобілем Mazda, державний номер АІ 9909
СВ по вул. Горького, 51 у м. Києві при русі
заднім ходом не переконався у безпеці
маневру, внаслідок чого сталося
зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover,
державний номер АІ 5577 ВХ та призвело до
пошкодження обох транспортних засобів.
Вказаними діями водій Осадчий М.Р.
порушив вимоги п. 10.9 ПДР України чим
вчинив адміністративне правопорушення
передбачене ст. 124 КУпАП.

Даною постановою суду Осадчого М.Р.
визнано винним за вчинене
правопорушення передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накладено
адміністративне стягнення в розмірі
340,00 грн.

Автомобіль марки Land Rover Range Rover,
державний номер АІ 5577 ВХ застрахований
Бриль І.П. (страхувальник) у Товариства
з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Провіта»
(страховик) на підставі договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 09-50-5802367 від 28.09.2012.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
«Про страхування» договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею
979 Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 статті 20 Закону України «Про
страхування» страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено
автомобіль марки Land Rover Range Rover,
державний номер АІ 5577 ВХ та його
власнику заподіяно матеріальну шкоду у
розмірі 8 951,12 грн., визначену позивачем
на підставі наряду-замовлення № Н000034133
від 25.01.2013 виставленого Товариством з
обмеженою відповідальністю «Автолайф
Центр», до якого звернувся
страхувальник пошкодженого автомобіля
- Бриль І.П.

Позивачем було складено страховий акт
№ 50-11709/1 згідно якого подію визнано
страховою та вирішено виплатити
страхове відшкодування в розмірі 8 951,12
грн.

Кошти в розмірі 8 951,12 грн. були
перераховані позивачем згідно
платіжного доручення № 61692 від 16.05.2013.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 8 951,12 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Цивільна відповідальність
транспортного засобу марки Mazda,
державний номер АІ 9909 СВ застрахована
у Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4846360 (діючий на 18.01.2013).

Відповідно до умов договору (полісу)
АВ/4846360 страховик зобов'язався
відшкодовувати шкоду заподіяну
страхувальником життю здоров'ю та
майну потерпілих при експлуатації
забезпеченого транспортного засобу, а
саме автомобіля марки Mazda, державний
номер АІ 9909 СВ.

Зокрема, ліміт відповідальності за
шкоду заподіяну майну визначено в
розмірі 50 000,00 грн. та встановлено
розмір франшизи в сумі 1 000,00 грн.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право регресу до винної у ДТП
особи, оскільки відповідно до ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Оскільки, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу Mazda, державний
номер АІ 9909 СВ, застрахована у
відповідача згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4846360, то відповідно до
положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП
вищевказаним водієм власнику
автотранспортного засобу покладається
на відповідача.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
встановлено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
марки Mazda, державний номер АІ 9909 СВ,
встановлена у судовому порядку.

Відповідно до статті 1166 Цивільного
кодексу України шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу
України з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати її в натурі
(передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо)
або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Статтею 22 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є, зокрема,
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно ст. 12.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» франшиза це частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Позивачем було надіслано відповідачу
регресну вимогу (претензію) № 652/11790 від
21.06.2013 на виплату страхового
відшкодування в порядку регресу, в якій
просив перерахувати на його рахунок
відшкодування в розмірі 8 951,12 грн. Дана
вимога отримана відповідачем 01.07.2013, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення
відправлення.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Проте, відповідач отримавши регресну
вимогу досі суми страхового
відшкодування не виплатив.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки, умовами полісу АВ/4846360 розмір
франшизи встановлено, тому страхове
відшкодування при зверненні з позовом
до суду зменшено позивачем на його суму
- 1 000,00 грн.

Відповідачем не спростовано належними
засобами доказування обставин на які
посилається позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Розглядаючи спір по суті, суд також
зазначає, що частиною п'ятою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо вона не доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу Land
Rover Range Rover, державний номер АІ 5577 ВХ було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу його водія, та не надав
доказів сплати відшкодування
заподіяної шкоди зазначеного
автомобіля, тому вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача страхового
відшкодування підлягають задоволенню
повністю в розмірі 7 951,12 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, позові
вимоги Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «Гарантія» (м. Київ,
вул. Костянтинівська, 56, кв. 13, ) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта» (07300, Київська
область, м. Вишгород, вул. Набережна, 7,
) суму страхового
відшкодування в розмірі 7 951 (сім тисяч
дев'ятсот п'ятдесят одну) грн. 12 коп., 1 720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 10.02.2014.

Суддя В.В.Сівакова