ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р.Справа № 916/3387/13

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Стадник О.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю „Гарант -
ЛКВ" до товариства з обмеженою
відповідальністю „Блек Сі Лайн" про
стягнення 25 200,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Гарант - ЛКВ" (далі
по тексту - ТОВ „Гарант - ЛКВ")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом товариства
з обмеженою відповідальністю „Блек Сі
Лайн" (далі по тексту - ТОВ „Блек Сі
Лайн") про стягнення заборгованості в
сумі 25 200,00 грн., обгрунтовуючи позовні
вимоги фактом неналежного виконання
відповідачем грошових зобов'язань з
оплати вартості товару, придбаного
згідно із умовами укладеного між
сторонами по справі у спрощений спосіб
договору купівлі-продажу, факт
вчинення якого посвідчується
видатковими накладними № 82 від 18.01.2013р.
та № 116 від 29.01.2013р.

Згідно із заявою від 20.01.2014р. позивач
просив розглядати справу у судовому
засіданні, призначеному на 29.01.2014р., без
участі свого представника.

Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи в засіданнях суду, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштових відправлень суду під
розписку, проте ТОВ „Блек Сі Лайн" не
скористалось наданим законом правом на
участь свого представника в судовому
процесі. Оскільки відповідачем не було
подано відзив на позов, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

На підставі видаткових накладних № 82
від 18.01.2013р. та № 116 від 29.01.2013р. ТОВ
„Гарант - ЛКВ" було передано на користь
ТОВ „Блек Сі Лайн" товар на загальну
суму 25 200,00 грн. Про прийняття даного
товару відповідачем свідчать підпис
його представника, повноваження якого
на прийняття товарно-матеріальних
цінностей від позивача посвідчувались
довіреностями № 165 від 29.01.2013р. та № 144
від 18.01.2013р.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). При цьому,
правочини між юридичними особами
належить обов'язково вчиняти у
письмовій формі (п.1 ч. 1 ст. 208 ЦК
України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

В силу положень ч. 2 ст. 640 ЦК України
якщо відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

У п. 1 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 17.07.2012
р. N 01-06/928/2012 „Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права" наголошено, що
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар.

Проаналізувавши вищенаведені приписи
чинного законодавства, господарський
суд дійшов висновку, що між сторонами
по справі було укладено договір
купівлі-продажу товару, вчинення якого
посвідчується видатковими накладними
№ 82 від 18.01.2013р. та № 116 від 29.01.2013р. як
первинним бухгалтерськими
документами, в яких відображено зміст
відповідних господарських операцій.

В силу приписів ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Відповідно до ст. 662 ЦК України
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Статтею 664 ЦК України
встановлено, що обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент: вручення товару
покупцеві, якщо договором встановлений
обов'язок продавця доставити товар;
надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.

Позивачем прийняті на себе
зобов'язання щодо передачі товару
відповідачу були виконані належним
чином, що, як вже зазначалося по тексту
рішення вище, підтверджується
видатковими накладними № 82 від 18.01.2013р.
та № 116 від 29.01.2013р., за якими ТОВ „Блек
Сі Лайн" було прийнято від ТОВ „Гарант -
ЛКВ" визначене у даному документі майно
вартістю 25 200,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
В свою чергу, положеннями ст.ст. 251, 252 ЦК
України передбачено, що строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Терміном є певний момент у
часі, з настанням якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

При вирішенні питання щодо строків
оплати товару у правовідносинах
купівлі - продажу слід обов'язково
застосовувати приписи ст. 692 ЦК України
та мати на увазі той факт, що вказаною
законодавчої нормою закріплено
спеціальне для даних відносин правило
щодо визначення порядку перебігу
строку виконання грошового
зобов'язання покупця з оплати вартості
придбаної продукції, яке виникло на
підставі відповідного договору
купівлі-продажу. Так, строк виконання
зобов'язання з оплати вартості
придбаного товару починається для
покупця з моменту прийняття ним товару
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо інший строк
оплати вартості товару не визначено
угодою сторін або актами цивільного
законодавства. У випадку, якщо угодою
сторін не визначено строку виконання
покупцем вказаного грошового
зобов'язання, у суду відсутні правові
підстави для застосування положень
частини другої статті 530 названого
Кодексу, якою врегульовано порядок
виконання зобов'язань, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.

Аналогічної правової позиції
дотримується і Вищий господарський суд
України, що знайшло своє відображення у
постанові від 28.02.2012р. № 5002-8/481-2011.

Так, при укладенні у спрощений спосіб
договору купівлі-продажу, факт
вчинення якого підтверджується
наявною у матеріалах справи накладною,
сторонами по справі не було визначено
строку виконання ТОВ „Блек Сі Лайн"
грошового зобов'язання з оплати
проданого позивачем товару, оскільки
документи, якими посвідчувалось
вчинення названої угоди, не містять
застережень про зворотне. У зв'язку з
викладеним, керуючись приписами ст. 692
ЦК України, порядок застосування якої
відображено по тексту рішення вище, суд
дійшов висновку, що відповідач мав
оплатити вартість товару в сумі 25 200,00
грн., придбаного за видатковими
накладними № 82 від 18.01.2013р. та № 116 від
29.01.2013р., з моменту прийняття
переліченої у даному документі
продукції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, відповідачем прийняті на себе
грошові зобов'язання з оплати вартості
придбаного товару в сумі 25 200,00 грн. в
порушення вимог ст. 692 ЦК України є
невиконаними, в результаті чого на
момент вирішення спору у ТОВ „Блек Сі
Лайн" наявна заборгованість перед ТОВ
„Гарант - ЛКВ" в сумі 25 200,00 грн.

За таких обставин, враховуючи
нездійснення з боку відповідача оплати
вартості придбаного за видатковими
накладними № 82 від 18.01.2013р. та № 116 від
29.01.2013р. товару після його прийняття,
керуючись положеннями ст. 525, 526, 530, 692 ЦК
України, господарський суд дійшов
висновку щодо обґрунтованості та
доведеності позовних вимог ТОВ
„Гарант - ЛКВ" про стягнення з
відповідача заборгованості за
проданий товар в сумі 25 200,00 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Таким чином, факт існування
заборгованості ТОВ „Блек Сі Лайн"
перед ТОВ „Гарант - ЛКВ" за придбаний на
підставі видаткових накладних № 82 від
18.01.2013р. та № 116 від 29.01.2013р. товар в
загальному розмірі 25 200,00 грн. витікає з
положень чинного законодавства,
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог у
повному обсязі шляхом присудження до
стягнення із ТОВ „Блек Сі Лайн" на
користь ТОВ „Гарант - ЛКВ" суми
основного боргу в розмірі 25 200,00 грн.
відповідно до ст.ст. 11, 202, 207, 251, 252, 509, 525,
526, 530, 610, 617, 625, 629, 640, 655, 662, 664, 692 ЦК
України, ст.ст. 181, 193 ГК України, ст.ст. 1, 9
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність".

Судові витрати зі сплати судового
збору згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 207, 251, 252, 509, 525, 526,
530, 610, 617, 625, 629, 640, 655, 662, 664, 692 ЦК України,
ст.ст. 181, 193 ГК України, ст.ст. 1, 9 Закону
України „Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність", ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49,
75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю „Блек Сі
Лайн" /67663, Одеська область, Біляївський
район, с. Усатове, вул. Електриків, 11, , п/р 6000 в ПАТ КБ
„Надра", МФО 380764/ на користь товариства
з обмеженою відповідальністю „Гарант -
ЛКВ" /03134, м. Київ, просп. Корольова, 12-Г,
кв. 132, , п/р 4690 в ФКВ
„Приватбанк" м. Київ, МФО 320649/ суму
основного боргу в розмірі 25 200 грн. 00
коп. /двадцять п'ять тисяч двісті грн. 00
коп./, судовий збір в сумі 1 720 грн. 50 коп.
/одна тисяча сімсот двадцять грн. 50
коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів, а на ухвалу місцевого
господарського суду - протягом п'яти
днів з дня їх оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано
05.02.2014р.1

1Примітка: в судовому засіданні 29.01.2014р.
при оголошенні вступної та
резолютивної частини даного рішення
судом було повідомлено, що повний текст
рішення буде підписано 03.02.2014р. Однак у
зв'язку з перебуванням судді Желєзної
С.П. на лікарняному 31.01.2014р.-04.02.2014р.
повний текст даного судового рішення
було оформлено відповідно до вимог
ст.ст. 84 - 85 ГПК України 05.02.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна