ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

06.02.2014Справа № 901/4095/13За позовом
Заступника прокурора міста
Сімферополя, в інтересах держави в
особі Сімферопольської міської ради,

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
"Сімферопольський консервний завод ім.
С.М. Кірова",

про зміну умов договору оренди землі

Суддя
Башилашвілі О.І.

Представники:

від прокуратури - Вервес Ю.М., старший
прокурор відділу прокуратури міста
Сімферополя, посвідчення №023223;

від позивача - Кудімова Є. С.,
довіреність № 24/01-55/2577 від 28.12.2012,
юрисконсульт;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Заступник прокурора міста
Сімферополя звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим в інтересах держави в
особі Сімферопольської міської ради з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Сімферопольський
консервний завод ім. С. М. Кірова» про
зміну умов договору оренди землі, який
укладений між позивачем та
відповідачем щодо земельної ділянки
загальною площею 2,0177 га, яка
знаходиться за адресою: вул. Ж
Дерюгіной, 8, м. Сімферополь, та
складається з двох ділянок: № 1 - площею
0, 5639 га (кадастровий номер 01 101 000
00:02:015:0534); № 2 - площею 1, 4538 га
(кадастровий номер 01 101 000 00:02:015:0533),
мотивуючи позовні вимоги незгодою
відповідача прийняти зміни умов
договору оренди земельної ділянки.
Необхідність зміни умов договору
оренди земельної ділянки позивач
мотивує зміною нормативно грошової
оцінки земельної ділянки, приведення
договору до вимог Закону України «Про
оренду землі», Типової форми договору
оренди земельної ділянки та
Податкового Кодексу України.

Згідно письмових пояснень
Сімферопольської міської ради
Автономної Республіки Крим від 19.12.2013,
позивач підтримав позовні вимоги
заступника прокурора у повному обсязі
та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач згідно відзиву на позов,
наданого у судове засідання 19.12.2013,
позовні вимоги не визнає, просить в їх
задоволенні відмовити, вважаючи, що
немає законних підстав для внесення
змін в договір оренди землі в силу
статті 21 Закону України «Про оренду
землі» та статті 632 Цивільного кодексу
України, оскільки відсутня згода
сторін договору на відповідні зміни.

У судове засідання 27.01.2014 прокурор
надав заяву про виправлення технічно
помилки, згідно з якою просив суд
читати прохальну частину позовної
заяви в редакції, викладеній у заяві,
при цьому не змінюючи предмету позову.

Дана заява прийнята судом до розгляду.

Від Сімферопольської міської ради
Автономної Республіки Крим, у судове
засідання 27.01.2014 надійшли письмові
заперечення на відзив відповідача, в
яких позивач спростовує доводи
відповідача.

Дані заперечення долучені судом в
матеріали справи.

За результатами судового засідання
27.01.2014 оголошено перерву в засіданні в
порядку статті 77 Господарського
процесуального кодексу України до
06.02.2014.

У судовому засіданні 06.02.2014 прокурор та
позивач підтримали позов у повному
обсязі.

Відповідач явку свого представника у
судове засідання 06.02.2014 не забезпечив,
причина неявки не відома, про день, час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить підпис
повноважного представника у бланку
повідомлення про оголошення перерви.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Зазначена правова позиція висловлена у
постанові Вищого господарського суду
України від 19.10.2011 по справі № 5023/4165/11.

Враховуючи обмеження процесуальним
строком розгляду справи, суд вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами у відсутність
представника відповідача, оскільки
матеріали справи в достатній мірі
характеризують обставини справи і його
неявка не перешкоджає вирішенню спору
по суті.

Розгляд справи відкладався,
оголошувалась перерва в засіданні
відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України в межах
строку, встановленого статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши представника позивача,
прокурора, суд

встановив:

18.12.2006 між Сімферопольською міською
радою (орендодавець) та Відкритим
акціонерним товариством
«Сімферопольський консервний завод
імені С.М. Кірова» (в подальшому
Публічне акціонерне товариство
"Сімферопольський консервний завод ім.
С.М. Кірова») (орендар) укладено договір
оренди землі, зареєстрований 05.06.2007 за
№45 у Кримській регіональній
філії «Центр державного земельного
кадастру при Держкомземі України» у
Книзі записів реєстрації договорів
оренди землі Київського району (а.с. 9-14).

Предметом даного договору є те, що
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове, платне користування земельну
ділянку для обслуговування виробничої
бази, яка знаходиться за адресою: м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, Україна, вул. Жені Дерюгіної, 8
план (схема) якого є невід'ємною
частиною договору (п. 1.1 договору).

Розділом договору «Об'єкт оренди»
сторони обумовили, що в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 2,0177га, у тому числі
ділянка №1 площею 0,5639 га, ділянка №2
площею 1,4538 га з метою
несільськогосподарського
використання згідно статті 19 п. «б»
Земельного кодексу України, а саме: для
обслуговування виробничої бази.

Кадастровий номер ділянки №1 - 01 101 000
00:02: 015:0534.

Кадастровий номер ділянки №2 - 01 101 000
00:02: 015:0533.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 977567,58грн. На
земельній ділянці розташований
цілісний майновий комплекс (нежилі
будівлі), який належить орендарю на
підставі наказу №772 від 13.06.1996. Фонду
майна АРК. (п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору).

Даний договір укладено строком на 10
років до 09.11.2016 (п. 3.1 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що
орендна плата встановлена в розмірі
195716,90грн. за 10 років, а саме до 09.11.2016 і
перераховується наступним чином:
щомісячно до 15 числа, наступного за
розрахунковим місяцем - 1630,97грн.

Пунктом 4.3 договору сторони
передбачили, що розмір орендної плати
може бути переглянутий за згодою
сторін також у випадках зміни умов
господарювання, погіршення стану
земельної ділянки не з вини
орендодавця і орендаря, в інших
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про плату за землю» (що діяв на
момент виникнення між сторонами
спірних правовідносин та до набрання
законної сили Податковим кодексом
України) використання землі в Україні є
платним. Плата за землю справляється у
вигляді земельного податку або
орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель.
Розміри податку за земельні ділянки,
грошову оцінку яких не встановлено,
визначаються до її встановлення в
порядку, визначеному цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
№309-УІ від 03.06.2008 частини четверта та
п'ята статті 21 Закону України «Про
оренду землі» були викладені у такій
редакції:

«Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, надходить
до відповідних бюджетів,
розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою:

для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється Законом
України «Про плату за землю»;

для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється Законом
України «Про плату за землю».

Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки. При цьому
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати, ніж зазначений у цій частині».

В подальшому, Законом України N 2756-VI від
02.12.2010 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України» вказані частини четверта та
п'ята статті 21 Закону України «Про
оренду землі» виключені.

У той же час, частиною 1 статті 7 Закону
України "Про плату за землю"
передбачено, що ставки земельного
податку з земель, грошову оцінку яких
встановлено, встановлюються у розмірі
одного відсотка від їх грошової оцінки,
за винятком земельних ділянок,
зазначених у частинах п'ятій - десятій
цієї статті та частині другій статті 6
цього Закону.

Таким чином, внесеними у земельне
законодавство змінами передбачено, що
орендна плата за передану в
користування відповідачу земельну
ділянку не може бути меншою 3% від
грошової оцінки. При цьому, саме
грошова оцінка земельної ділянки є
вихідною базою для обчислення розміру
плати за землю.

Згідно з пунктом 288.5 статті 288
Податкового кодексу України розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
за користування земельною ділянкою
«інших категорій земель» не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом, та не може перевищувати 12
відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 274.1 статті 274
Податкового кодексу України ставка
податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього
Кодексу.

Статтею 5 Закону України «Про оцінку
земель» (що діяв на момент виникнення
спірних взаємовідносин) передбачено,
що нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для
визначення розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Матеріали справи свідчать, що станом на
момент укладення між сторонами
договору оренди землі від 18.12.2006,
зареєстрованого 05.06.2007 нормативна
грошова оцінка переданої
відповідачеві земельної ділянки
становила 977567,58грн.

30.06.2011 Сімферопольською міською радою
прийнято рішення №177 «Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель м.
Сімферополь», яким затверджена
технічна документація по нормативній
грошовій оцінці земель м. Сімферополь
та введено в дію нову нормативну
грошову оцінку земель м. Сімферополь з
01.01.2012.

Пунктом 3 вказаного рішення
передбачено, що нормативна грошова
оцінка земель м. Сімферополь підлягає
застосуванню в порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Пунктом 2
рішення затверджено вартість одного
квадратного метру земельної ділянки
визначеного функціонального
використання по земельно-оціночних
районах м. Сімферополь, та оформлено
додатком до рішення.

Відповідно до норм Закону України «Про
основи державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» дане рішення міської ради
оприлюднено 08.07.2011 у газеті «Южная
Столица», і тим самим доведені до
відома орендаря.

Листом від 01.07.2013 за вих. №24/01-11/126
Сімферопольською міською радою
надіслана відповідачу додаткова угода
без номеру та дати до договору оренди
землі від 28.12.2006 №1209, відповідно до якої
позивач запропонував відповідачу
пункти спірної додаткової угоди
викласти в редакції позивача та
змінити розмір орендної плати. Факт
отримання листа з додатком
підтверджується підписом представника
відповідача (а.с. 15-18).

Проте будь-якої відповіді, чи
підписаної додаткової угоди від
відповідача на адресу
Сімферопольської міської ради, у
визначені законом строки не надійшло.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
підписаної додаткової угоди від
відповідача на адресу позивача не
надійшло - сторони не досягли згоди
щодо добровільної зміни договору
оренди земельної ділянки, прокурор
звернувся в інтересах держави в особі
Сімферопольської міської ради до
господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про зміну
умов договору оренди земельної ділянки
від 18.12.2006, укладеного між
Сімферопольською міською радою та ВАТ
«Сімферопольський консервний завод
імені С.М. Кірова» (в подальшому
Публічне акціонерне товариство
"Сімферопольський консервний завод ім.
С.М. Кірова»), зареєстрований 05.06.2007 за
№45 у Кримській регіональній
філії «Центр державного земельного
кадастру при Держкомземі України» у
Книзі записів реєстрації договорів
оренди землі Київського району,
виклавши пункти договору в редакції
викладеній в резолютивній частині
позовної заяви, з урахуванням заяви про
допущення технічної помилки.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги прокурора підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про оренду землі» від 06.10.1998. № 161-XIV,
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Згідно з частинами 1, 3 статті 73 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території. Місцеві органи виконавчої
влади, підприємства, установи та
організації, а також громадяни несуть
встановлену законом відповідальність
перед органами місцевого
самоврядування за заподіяну місцевому
самоврядуванню шкоду їх діями або
бездіяльністю, а також у результаті
невиконання рішень органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування, прийнятих у межах
наданих їм повноважень.

Частинами 3, 4 статті 11 Цивільного
кодексу України встановлено, що
цивільні права і обв'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства, у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 189 Господарського
кодексу України, статтею 632 Цивільного
кодексу України ціна є істотною умовою
договору, у випадках, встановлених
законом застосовуються ціни, які
встановлюються або регулюються
уповноваженим органом державної влади
або органом місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4.3, укладеного між
сторонами договору оренди землі,
розмір орендної плати може бути
переглянутий за згодою сторін також у
випадках зміни умов господарювання,
погіршення стану земельної ділянки не
з вини орендодавця та орендаря, в інших
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Тобто, сторони домовилися про те, що
договір може бути змінений при певних
обставинах, перелік яких не є
вичерпним. Умови договору оренди не
виключають можливість зміни суми
орендної плати через зміну нормативної
грошової оцінки землі.

Згідно з ч.2. статті 18 Закону України
«Про оцінку земель» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться:
розташованих у межах населених пунктів
незалежно від їх цільового призначення
- не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;
розташованих за межами населених
пунктів земельних ділянок
сільськогосподарського призначення -
не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а
несільськогосподарського призначення
- не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Тому здійснення нормативної грошової
оцінки землі, внаслідок якої змінився
її розмір відповідає вимогам діючого
законодавства.

Таким чином, зміна ціни землі призвела
до зміни розміру земельного податку та
орендної плати, у зв'язку з чим виникли
підстави для перегляду останньої та
внесення необхідних змін до договору
оренди.

Відповідно до частини другої статті 20
Закону України «Про оцінку земель»
дані про нормативну грошову оцінку
окремої земельної ділянки
оформляються як витяг з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель.

Відповідно до статті 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках
встановлених договором або законом, а
також у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору (стаття 652 Цивільного
кодексу України).

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах. Якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до частини першої статті 641
Цивільного кодексу України пропозиція
щодо зміни істотних умов договору
повинна містити істотні умови
договору.

Умови договору оренди не виключають
можливості зміни суми орендної плати
через зміну нормативної грошової
оцінки землі. Ці обставини змінилися
настільки, що якби сторони могли
передбачити інший розмір нормативної
грошової оцінки землі, то вони б уклали
договір на інших умовах - передбачили
більшу суму орендної плати.

При цьому, в момент укладення договору
сторони виходили з того, що така зміна
обставин не настане. Зміна обставин
зумовлена причинами, які орендодавець
не міг усунути після їх виникнення,
оскільки вони від нього вимагалися, так
як зобов'язання органу місцевого
самоврядування переглядати у певний
строк нормативну грошову оцінку землі
встановлено законом.

Виконання договору на колишніх умовах
порушує співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавляє
орендодавця того, на що він
розраховував при укладенні договору -
отримання орендної плати у розмірі,
який не нижче встановленого
мінімального розміру орендної плати та
нормативної грошової оцінки землі.

В даному договорі не визначено, що
ризик зміни обставин несе
орендодавець. Тобто, одночасно є певні
умови, з якими закон - частина друга
статті 652 Цивільного кодексу України,
пов'язує можливість зміни договору за
рішенням суду.

Згідно статті 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Статтею 30 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Отже, нормами чинного законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках
встановлених договором або законом.
Оскільки сторонами в договорі оренди
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, тому законодавча зміна
граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Отже, прийняття Сімферопольською
міською радою рішення №177 від 30.06.2011
«Про затвердження нормативної
грошової оцінки земель м. Сімферополь»,
яким затверджена технічна
документація по нормативній грошовій
оцінці земель м. Сімферополь та введено
в дію нову нормативну грошову оцінку
земель м. Сімферополь з 01.01.2012,
затверджено вартість одного
квадратного метру земельної ділянки
визначеного функціонального
використання по земельно-оціночних
районах м. Сімферополь є підставою для
внесення змін в договір про оренду
землі щодо орендної плати за землю.

Таким чином, заперечення відповідача,
викладені у відзиві на позов, щодо
відсутності є законних підстав для
внесення змін в договір оренди землі в
силу статті 21 Закону України «Про
оренду землі» та статті 632 Цивільного
кодексу України, оскільки відсутня
згода сторін договору на відповідні
зміни, повністю спростовуються
вищевикладеним.

При цьому, суд наголошує, що відповідно
до ч. 5 статті 188 Господарського кодексу
України, якщо судовим рішенням договір
змінено або розірвано, договір
вважається зміненим або розірваним з
дня набрання чинності даним рішенням,
якщо іншого строку набрання чинності
не встановлено за рішенням суду.

З урахуванням вищевикладеного, та
приймаючи до уваги те, що розмір
орендної плати вираховується з розміру
нормативної грошової оцінки станом на
01.01.2012., який в подальшому не змінювався,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки №1 становить 1526026,18грн та
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки №2 становить 3934273,56грн, суд
вважає, що пункт 2.2 укладеного між
сторонами договору оренди землі має
бути викладено в наступній редакції:
«Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки №1 складає 1526026,18грн.
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки №2 складає 3934273,56грн. починаючи
з дня набрання законної сили судовим
рішенням, яким внесені зміни» та пункт
4.1 договору в наступній редакції:
«Орендна плата за земельну ділянку №1
встановлюється в розмірі 45788,68грн. на
рік та вноситься у грошовій формі
наступним чином: щомісячно до 30 числа,
місяця, що слідує за розрахунковим -
3815,72грн., починаючи з дня набрання
законної сили судовим рішенням, яким
внесені зміни. Орендна плата за
земельну ділянку №2 встановлюється в
розмірі 118048,56грн. на рік та вноситься у
грошовій формі наступним чином:
щомісячно до 30 числа, місяця, що слідує
за розрахунковим - 9837,38грн., починаючи з
дня набрання законної сили судовим
рішенням, яким внесені зміни.»
Розрахунок орендної плати є
невід'ємним додатком до договору
(Додаток №1)».

За таких обставин, всебічно та в
повному обсязі дослідивши та оцінивши
в сукупності наявні в матеріалах
справи документи та фактичні обставини
справи, суд вважає, що позовні вимоги
заступника прокурора м. Сімферополя
підлягають задоволенню шляхом
внесення змін до п. 2.2, п. 4.1 договору
оренди земельної ділянки від 18.12.2006,
укладеного між Сімферопольською
міською радою та ВАТ «Сімферопольський
консервний завод імені С.М. Кірова» (в
подальшому Публічне акціонерне
товариство "Сімферопольський
консервний завод ім. С.М. Кірова»),
зареєстрований 05.06.2007 за №45 у
Кримській регіональній філії «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України» у Книзі записів
реєстрації договорів оренди землі
Київського району.

Згідно з приписам статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати суд покладає на
відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 11.02.2014.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШІВ:

1. Позов задовольнити.

2. Змінити умови договору оренди
земельної ділянки 18.12.2006, укладеного
між Сімферопольською міською радою та
ВАТ «Сімферопольський консервний
завод імені С.М. Кірова» (в подальшому
Публічне акціонерне товариство
"Сімферопольський консервний завод ім.
С.М. Кірова»), зареєстрований 05.06.2007 за
№45 у Кримській регіональній
філії «Центр державного земельного
кадастру при Держкомземі України» у
Книзі записів реєстрації договорів
оренди землі Київського району,
виклавши пункти договору у наступній
редакції:

Пункт 2.2 читати в наступній редакції:
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки №1 складає 1526026,18грн. (один
мільйон п'ятсот двадцять шість тисяч
двадцять шість гривен 18 копійок).
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки №2 складає 3934273,56грн. (три
мільйони дев'ятсот тридцять чотири
тисячі двісті сімдесят три гривні 56
копійок) починаючи з дня набрання
законної сили судовим рішенням, яким
внесені зміни».

Пункт 4.1 читати в наступній редакції:
«Орендна плата за земельну ділянку №1
встановлюється в розмірі 45788,68грн.
(сорок п'ять тисяч сімсот вісімдесят
вісім гривень 68 копійок) на рік та
вноситься у грошовій формі наступним
чином: щомісячно до 30 числа, місяця, що
слідує за розрахунковим - 3815,72грн. (три
тисячі вісімсот п'ятнадцять гривень 72
копійок), починаючи з дня набрання
законної сили судовим рішенням, яким
внесені зміни. Орендна плата за
земельну ділянку №2 встановлюється в
розмірі 118048,56грн. (сто вісімнадцять
тисяч сорок вісім гривен, 56 копійок) на
рік та вноситься у грошовій формі
наступним чином: щомісячно до 30 числа,
місяця, що слідує за розрахунковим -
9837,38грн. (дев'ять тисяч вісімсот
тридцять сім гривен, 38 копійок),
починаючи з дня набрання законної сили
судовим рішенням, яким внесені зміни.»
Розрахунок орендної плати є
невід'ємним додатком до договору
(Додаток №1)».

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Сімферопольський
консервний завод ім. С.М. Кірова" (вул.
Воровського, 24, м. Сімферополь, АР Крим,
95053; ідентифікаційний код юридичної
особи 05528562) в дохід Державного бюджету
України (отримувач: Державний бюджет м.
Сімферополь код класифікації 22030001, р/р
3002, , ГУ ДКСУ в АРК м.
Сімферополь, код банку 824026) 1218,00грн.
судового збору.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя О.І.
Башилашвілі