ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2014 р.Справа № 924/1496/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до Публічного акціонерного товариства
"Хмельницькгаз" м.Хмельницький

про стягнення 262 416,30 грн., у т.ч. 161
968,84 грн. суми, на яку збільшився борг
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення та 100 477,46 грн. 3% річних

Представники сторін:

від позивача - Безпалюк О.Л. - за дов.
від 18.11.2013р.

від відповідача - Волощук П.Ю. за
дов. від 17.06.13.

У судовому засіданні відповідно до
ст.85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Рішення приймається 29.01.14, оскільки у
судовому засіданні 16.01.2013р.
оголошувалась перерва.

Позивач у позовній заяві та його
представник у судовому засіданні
просять стягнути з відповідача 262 416,30
грн., у т.ч. 161 968,84 грн. суми, на яку
збільшився борг внаслідок інфляційних
процесів за весь час прострочення та 100
477,46 грн. 3% річних. Позовні вимоги
обґрунтовуються тим, що відповідно до
договору купівлі-продажу природного
газу від 30.09.11 позивач як постачальник
зобов'язувався поставити відповідачу
як покупцеві природний газ, а покупець
зобов'язався прийняти та оплатити газ
на умовах договору. Відповідач прийняв
природний газ на суму 144050733,04грн. згідно
актів приймання-передачі від 21.12.11,
30.11.11, 31.12.11, 31.01.12, 29.02.12, проте допустив
порушення строків його оплати. У
зв'язку з цим нараховані інфляційні та
3% річних.

Позивачем подані письмові пояснення
щодо розрахунку інфляційних втрат, в
яких заперечує проти порядку
нарахування інфляційних втрат,
викладених відповідачем у відзиві на
позов та вказує, що при обрахуванні
інфляційних втрат необхідно
керуватися приписами Інформаційного
листа ВГСУ №01-06/928/2012 від 17.07.12р. „Про
практику застосування ВГСУ у розгляді
справ окремих норм матеріального
права", у п.2 якого визначено, що сума
боргу з урахуванням індексу інфляції
повинна розраховуватися, виходячи з
індексу інфляції за кожен місяць (рік)
прострочення, незалежно від того чи був
у якийсь період індекс інфляції менше
одиниці (тобто мала місце не інфляція, а
дефляція). При цьому індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому за місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому, сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця (за спірним договором
остаточний розрахунок здійснюється до
10 числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу), а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 30 (31) день місяця,
наступного за місцем поставки газу,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
урахуванням даного місяця.

Відповідач у відзиві на позов та його
представник у судовому засіданні проти
позову заперечують, посилаючись на те,
що відповідачем виконано свої
зобов'язання згідно укладеного
договору, сплативши повністю вартість
поставленого природного газу. При
цьому, затримка оплати сталась не з
його вини, а викликана затримкою у
розрахунках Головного управління
Державної казначейської служби
України у Хмельницькій області за
пільги та субсидії. Звертається увага,
що між Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області, Головним
фінансовим управлінням Хмельницької
облдержадміністрації, ПАТ
"Хмельницькгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" укладено 21.12.2011р. Спільне
протокольне рішення №3330/11 про
організацію взаєморозрахунків
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 11.01.2005 року №20 за
рахунок коштів загального фонду
Державного бюджету, 21.12.2011р. Спільне
протокольне рішення №3331/11, 21.12.2011р.
Спільне протокольне рішення №3332/11,
21.12.2011р Спільне протокольне рішення
№3333/11, 20.01.2012р Спільне протокольне
рішення №228, 20.02.2012р. Спільне
протокольне рішення №564, 20.02.2012р.
Спільне протокольне рішення №565,
21.03.2012р. Спільне протокольне рішення
№1038. За своїм змістом зазначені
протокольні рішення є домовленістю між
сторонами, які його уклали, спрямованою
на встановлення і зміну їх цивільних
прав та обов'язків, та є за своєю
правовою природою багатостороннім
договором (ст. 626 ЦК України). Відповідно
до п. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація). Згідно вказаних протокольних
рішень сторони дійшли згоди щодо
сплати відповідачем на користь
позивача вартості природного газу за
договором №14/2075/11 від 30.09.2011р.
Відповідач зазначає, що уклавши
зазначені Спільні протокольні рішення,
позивач, як суб'єкт господарювання, що
здійснює постачання природного газу,
тим самим визнав кредиторську
заборгованість відповідача в
загальному розмірі суми боргу за
договором на купівлю-продаж природного
газу, тобто без урахування сум пені,
штрафних та фінансових санкцій.
Зазначеними протокольними рішеннями
позивач також визнав та погодив
прийняти до сплати лише існуючу за
договором №14/2075/11 від 30.09.2011р.
заборгованість відповідача, у зв'язку з
чим підстави для стягнення інфляційних
витрат, 3% річних, розрахованих за
період прострочення відповідачем
виконання зобов'язання з оплати
поставленого позивачем природного
газу згідно договору купівлі-продажу
природного газу №14/2075/11 від 30.09.2011р.,
відсутні.

Відповідач посилається також на те, що
позивачем безпідставно нараховано
штрафні санкції за зобов'язаннями
жовтня 2011 року, адже акт
приймання-передачі природного газу за
жовтень 2011 року було підписано 21.12.2011
року. Саме тому право вимоги позивача
до відповідача за зобов'язаннями
жовтня 2011 року виникло лише після
підписання та отримання акту
приймання-передачі природного газу від
21.12.2011 року. Зазначається, що позивачем
невірно визначено період, за який
визначаються інфляційні нарахування, а
саме, менше одного місяця. Індекс
інфляції, який характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, визначається Держкомстатом за
період, який становить один місяць, а
розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції обчислюється виходячи з суми
боргу, що мав місце на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений Держкомстатом, за
період прострочки. Відповідно
врахування індексу інфляції можливе
лише на суму простроченої
заборгованості не менше як на один
місяць та у порядку відповідальності
боржника за порушення грошового
зобов'язання.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

30.09.2011р. між сторонами укладений
договір №14/2075/11 на купівлю-продаж
природного газу. Відповідно до п. п.1.1.,
1.2 договору позивач зобов'язується
передати у власність відповідачу у IV
кварталі 2011 року та у 2012 році природний
газ, а відповідач зобов'язується
прийняти та оплатити газ на умовах
цього договору для подальшої
реалізації населенню. Згідно з п.2.1
договору визначено кількість газу, що
передається. Відповідно до п.3.3.
договору приймання-передача газу,
переданого позивачем відповідачу у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання-передачі
газу.

Зі змісту п. 6.2. договору вбачається, що
остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 10-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу, а згідно з п.3.4 договору
акти є підставою для остаточних
розрахунків між сторонами.

Додатковою угодою №1 від 30.09.11р. сторони
внесли зміни в п.2.1. договору ,
визначивши кількість газу, яка
передається у розмірі 713400,00тис.кубм. (у
2011р. - 186100,00тис.куб.м., у 2012р. -
190700,00тис.куб.м.)

Додатковими угодами №2 від 30.09.11р. та №3
від 31.01.12р. сторони виклали п.5.2 договору
у новій редакції, змінивши ціну
природного газу за 1000куб.м.

На виконання умов договору позивачем
передано відповідачу природний газу на
загальну суму 144050733,04грн., що
підтверджується підписаними сторонами
актами приймання-передачі природного
газу від 21.12.11 за жовтень 2011р., 30.11.11 за
листопад 2011р., 31.12.11 за грудень 2011р., 31.01.12
за січень 2012р., 29.02.12 за лютий 2012р.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою за
поставлений природний газ позивачем
нараховані інфляційні у розмірі
161968,84грн. за наступні періоди: з 16.10.2011р.
по 15.11.2011р. із суми простроченого
платежу 5695422,85 грн. - 5695,42 грн.
інфляційних нарахувань; з 16.11.2011р. по
15.12.2011р. із суми простроченого платежу
14089659,08 грн. - 28179,32 грн. інфляційних
нарахувань; з 16.12.2011р. по 15.01.2012р. із суми
простроченого платежу 1614574,31 грн. -
3222,70грн. інфляційних нарахувань; з
16.01.2012р. по 15.02.2012р. із суми
простроченого платежу 23405706,38 грн.-46811,41
грн. інфляційних нарахувань; з 16.02.2012р.
по 15.03.2012р. із суми простроченого
платежу 26 019995,31 грн. - 78059,99 грн.
інфляційних нарахувань.

Крім того, позивачем нараховано 3%
річних у розмірі 100447,46грн.

Судом також встановлено, що між
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області, Головним
фінансовим управлінням Хмельницької
облдержадміністрації, ПАТ
"Хмельницькгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" укладені Спільне протокольне
рішення №3330/11, №3331/11, №3332/11 №3333/11 від
21.12.11р., №228 від 20.01.12р.; №564 та №565 від
20.02.2012р., №1038 від 21.03.12р. про організацію
взаєморозрахунків відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 11.01.2005р. №20, предметом яких є
організація проведення сторонами
взаєморозрахунків за договором від
30.09.11р. №14/2075/11. Даними рішеннями
узгоджено перерахування ПАТ
"Хмельницькгаз" ПАТ НАЕК "Нафтогаз
України" за природний газ 2011-2012 року
відповідно 1923241,12грн., 10000000,00грн.,
8000000,00грн.,4400000,00грн., 1611351,61грн.,
10279804,87грн., 918719,77грн., 10017140,21грн.

На виконання зазначених протокольних
рішень відповідачем згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 11.01.05
№20 та договору від 30.09.11 №14/2075/11 22.12.11
перераховано позивачу 1923241,12грн. згідно
платіжного доручення №49, 10000000,00грн.
згідно платіжного доручення №46,
8000000,00грн. згідно платіжного доручення
№47, 4400000,00грн. згідно платіжного
доручення №48, 23.01.12- 1611351,61грн. згідно
платіжного доручення №16, 21.02.12 -
918719,77грн. згідно платіжного доручення
№23, 10279804,87грн. згідно платіжного
доручення №25, 05.04.12 - 1017140,21грн. згідно
платіжного доручення №57.

Крім того, на виконання постанови КМУ
№247 від 26.03.08 та №2225 від 18.11.11
відповідачем надані в матеріали справи
платіжні доручення про здійснення
розрахунків за договором від 30.09.11
№14/2075/11 №15332593 від 04.01.12 на суму
558950,52грн., №15274170 від 30.12.11 на суму
940857,93грн. (по договору зараховано суму
824550,29 згідно листа відповідача від
30.12.11), №15240615 від 29.12.11 на суму 2155859,08грн.,
№15253365 від 29.12.11 на суму 699499,04грн., №15258585
від 29.12.11 на суму 521529,35грн., №15212008 від
28.12.11 на суму 1621057,89грн., №15185597 від 27.12.11
№2576777,71грн., №15132541 від 26.12.11 на суму
1643581,90грн., №15061598 від 23.12.11 на суму
872699,19грн., №15029110 від 22.12.11 на суму
1042673,33грн., №14997183 від 21.12.11 на суму
695204,38грн., №14964759 від 20.12.11 на суму
927271,27грн., №14918940 від 19.12.11 на суму
724771,59грн., №14889119 від 16.12.11 на суму
517750,16грн., №14857052 від 15.12.11 на суму
644590,70грн., №14818007 від 14.12.11 на суму
415636,07грн., №14788194 від 13.12.11 на суму
930377,50грн., №14755240 від 12.12.11 на суму
808549,85грн., №14678944 від 09.12.11 на суму
543419,84грн., №14653388 від 08.12.11 на суму
746039,23грн., №14623890 від 07.12.11 на суму
640064,57грн., №14596758 від 06.12.11 на суму
741744,05грн., №14546149 від 05.12.11 на суму
555571,21грн., №14514909 від 02.12.11 на суму
549976,80грн., №14483953 від 01.12.11 на суму
799650,17грн., №14431240 від 30.11.11 на суму
1257013,28грн., №14445622 від 30.11.11 на суму
838831,87грн., №14407208 від 29.11.11 на суму
1818884,32грн., №14377788 від 28.11.11 на суму
1506831,58грн., №14282409 від 25.11.11 на суму
759509,82грн., №14259505 від 24.11.11 на суму
903897,67грн., №14236919 від 23.11.11 на суму
688010,93грн., №14212284 від 22.11.11 на суму
784166,68грн., №14182341 від 21.11.11 на суму
637157,01грн., №14125370 від 18.11.11 на суму
436213,05грн., №14101702 від 17.11.11 на суму
453498,85грн., №14075620 від 16.11.11 на суму
359691,29грн., №14047874 від 15.11.11 на суму
605844,14грн., №14016597 від 14.11.11 на суму
531851,07грн., №13974758 від 11.11.11 на суму
365965,06грн., №13952545 від 10.11.11 на суму
488824,85грн., №13925790 від 0911.11 на суму
357015,04грн., №13902476 від 08.11.11 на суму
558080,30грн., №13772094 від 01.11.11 на суму
531985,94грн., №13728564 від 31.10.11 на суму
704852,82грн., №13742254 від 31.10.11 на суму
606745,35грн., №13703375 від 28.10.11 на суму
467774,48грн., №13682953 від 27.10.11 на суму
635427,61грн., №13657315 від 26.10.11 на суму
568640,49грн., №13601365 від 25.10.11 на суму
505987,63грн., №13566956 від 24.10.11 на суму
355570,38грн., №13540484 від 21.10.11 на суму
219932,89грн., №13502533 від 20.10.11 на суму
294379,05грн., №13475630 від 19.10.11 на суму
203186,02грн., №13457706 від 18.10.11 на суму
289933,61грн., №13425192 від 17.10.11 на суму
212152,80грн., №13398386 від 14.10.11 на суму
185959,85грн., №13371324 від 13.10.11 на суму
214914,29грн., №13346647 від 12.10.11 на суму
150915,73грн., №13326847 від 11.10.11 на суму
237970,41грн., №13298126 від 10.10.11 на суму
187782,17грн., №13270803 від 07.10.11 на суму
141888,37грн., №13246815 від 06.10.11 на суму
168831,90грн., №13216576 від 05.10.11 на суму
125547,47грн., №13198116 від 04.10.11 на суму
124964,69грн.

Досліджуючи надані по справі
докази та пояснення сторін, судом
приймається до уваги таке :

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до п.1 ст.692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України,
ст.193 ГК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання і одностороння
зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом враховується, що 30.09.2011р. між
позивачем та відповідачем укладений
договір №14/2075/11 на купівлю-продаж
природного газу від 30.09.11 з додатковими
угодами від 30.09.11 №1 та №2 та №3 від
31.01.12.

Судом встановлено, що позивачем
протягом 2011-2012 років передано
відповідачу природний газу на загальну
суму 144050733,04грн., що підтверджується
підписаними сторонами актами
приймання-передачі природного газу від
21.12.11 за жовтень 2011р., 30.11.11 за листопад
2011р., 31.12.11 за грудень 2011р., 31.01.12 за
січень 2012р., 29.02.12 за лютий 2012р.

Пунктом 6.2 договору визначено, що
остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 10-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу. При цьому
приймання-передача газу оформляється
актом приймання-передачі газу згідно
п.3.3. договору.

Тому згідно умов договору остаточний
розрахунок за отриманий природний газ
здійснюється : за газ, отриманий в
листопаді 2011 року - до 10 грудня 2011 року;
за газ, отриманий в грудні 2011 року - до 10
січня 2012 року, за газ0, отриманий у січні
2012 року - до 10 лютого 2012 року, за газ,
отриманий у лютому 2012р. - до 10 березня
2012р.

При цьому за газ , отриманий у жовтні
2011р. остаточний розрахунок повинен
здійснюватися - до 10 січня 2012р., а не 10
листопада 2011р, як зазначає позивач,
оскільки акт приймання-передачі за
жовтень 2011р. підписаний сторонами лише
21.12.2011р. Відповідно не приймаються
доводи позивача про прострочку з
10.11.2011р., оскільки відсутній первинний
бухгалтерський документ на цю дату про
передачу, який би відповідав вимогам
ст. 9 Закону України „ Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні". Крім того, судом
враховується, що сторонами у договорі
№14/2075/11 від 30.09.2011р. погоджено, що
остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 10-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу (п.6.2.) , а згідно з п.3.4
договору саме акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем заявлено до стягнення
інфляційні втрати в розмірі 161968,84 грн.
Із поданого розрахунку вбачається, що
позивач здійснив інфляційне
нарахування за наступні періоди: з
16.10.2011р. по 15.11.2011р. із суми
простроченого платежу 5695422,85 грн. - 5695,42
грн.; з 16.11.2011р. по 15.12.2011р. із суми
простроченого платежу 14089659,08грн. - 28179,32
грн.; з 16.12.2011р. по 15.01.2012р. із суми
простроченого платежу 1 614 574,31 грн. -
3222,70грн.; з 16.01.2012р. по 15.02.2012р. із суми
простроченого платежу 23405706,38 грн. - 46811,41
грн.; з 16.02.2012р. по 15.03.2012р. із суми
простроченого платежу 26019995,31 грн. - 78059,99
грн.

Судом приймається до уваги, що
індекс інфляції, який характеризує
динаміку загального рівня цін на
товари та послуги, визначається
Держкомстатом за період, який
становить один місяць, а розмір боргу з
урахуванням індексу інфляції
обчислюється виходячи з суми боргу, що
мав місце на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений Держкомстатом, за період
прострочки. Тому нарахування індексу
інфляції можливе лише на суму
простроченої заборгованості, яка
існувала не менше як на один місяць та у
порядку відповідальності боржника за
порушення грошового зобов'язання Крім
того, сума боргу з урахуванням індексу
інфляції повинна розраховуватися,
виходячи з індексу інфляції за кожний
місяць (рік) прострочення, незалежно
від того, чи був в якийсь період індекс
інфляції менше одиниці (тобто мала
місце не інфляція, а дефляція). Така ж
правова позиція зазначена у п.3.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.13
№14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" та постановах
ВГСУ від 20.02.2013р. по справі №16/5025/1011/12,
від 16.09.13 по справі №924/831/13.

Аналогічна позиція застосовується
згідно листа Верховного Суду України
„Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" від 03.04.1997
№62-97р., відповідно до якого індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця.

Позивач при нарахуванні інфляційних
втрат нараховує інфляційні втрати за
періоди значно менші одного місяця.
Разом з тим судом приймається до уваги,
що відповідачем сплачувалась
заборгованість протягом базового
місяця, тому визначення розміру
інфляційних втрат позивачем є
неправильним.

За таких обставин у стягненні 161 968,84
грн. суми, на яку збільшився борг
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення, належить відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення 3%
річних у розмірі 100477,46грн. , судом
враховується, що відповідно до ст. 598 ЦК
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом.

Згідно з ч. 2 ст. 93 Бюджетного кодексу
України порядок та умови надання
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам визначаються
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку перерахування
деяких субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг,
субсидій та компенсацій, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 210 від 11.01.2005р. розрахунки за вказаним
Порядком проводяться за згодою
учасників на підставі актів звіряння
або договорів, які визначають величину
щомісячного споживання ресурсів
(товарів, послуг), і спільних
протокольних рішень, підписаних усіма
учасниками таких розрахунків. При
цьому Порядок проведення розрахунків
за природний газ, теплопостачання і
електроенергію визначається
Міністерством енергетики та вугільної
промисловості, Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" і Державною казначейською
службою.

Наказом Міністерства палива та
енергетики України, НАЕК "Нафтогаз
України" та Державного казначейства
України від 03.02.09 №342/16358 затверджений
Порядок проведення розрахунків за
природний газ, теплопостачання та
електроенергію, яким встановлено (
п.2.4), що спільні протокольні рішення
про організацію взаєморозрахунків
підписуються усіма учасниками
розрахунків: відповідним головним
фінансовим управлінням, відповідним
головним управлінням Державної
казначейської служби України,
постачальниками та
транспортувальниками ресурсів
(надавачами товарів, послуг),
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України", ДП "Енергоринок", а
також нормативно визначені всі
необхідні дії учасників
взаєморозрахунків.

Уклавши протокольні рішення між
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області, Головним
фінансовим управлінням Хмельницької
облдержадміністрації, ПАТ
"Хмельницькгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" від 21.12.2011р. №330/11, №3331/11, №3332/11,
№3333/11, від 20.01.2012р №228, від 20.02.2012р. №564,
від 20.02.2012р. №565 та від 21.03.2012р. №1038
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 11.01.2005 року №20,
сторони дійшли згоди щодо сплати на
користь позивача вартості природного
газу за 2011-2012 роки за договором № 14/2075/11
від 30.09.2011р. за рахунок коштів
загального фонду Державного бюджету.

Судом враховується, що відповідно
до ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація).

Зважаючи на викладене, суд бере до
уваги, що уклавши спільні протокольні
рішення, сторони дійшли згоди щодо
сплати на користь позивача вартості
природного газу за укладеним між
сторонами договором на купівлю - продаж
природного газу за рахунок коштів
Державного бюджету України, тобто
замінили первісне зобов'язання про
оплату природного газу на умовах
договору новим зобов'язанням про
оплату відповідачем обсягів газу за
рахунок коштів субвенції з державного
бюджету, припинивши первісне
зобов'язання у цій частині.

За своїм змістом зазначені протокольні
рішення є домовленістю між сторонами,
які його уклали, спрямованою на
встановлення і зміну їх цивільних прав
та обов'язків, та є за своєю правовою
природою багатостороннім договором
(ст. 626 ЦК України).

Відповідно до протокольних рішень
відповідачем здійснено всі необхідні
дії, надано платіжні доручення на
перерахування відповідачу коштів у
розмірі 38150257,58грн.

Крім того, зазначеними протокольними
рішеннями позивач визнав та погодив
прийняття до сплати лише існуючої за
даним договором заборгованості
відповідача за поставлений природний
газ, у зв'язку з чим підстави для
нарахування 3 % річних, розрахованих за
період прострочення відповідачем
виконання зобов'язання з оплати
поставленого позивачем природного
газу згідно договору купівлі-продажу
природного газу № 14/2075/11 від 30.09.2011р.
відсутні. Аналогічна правова позиція
викладена у постановах Вищого
господарського суду України у
постановах по справах №5011-42/13548-2012 від
05.11.2013р., №5011-35/1271/2012 від 09.09.2013р.,
№5011-35/1271-2012 від 09.09.2013р., №
5011-35/1272-2012-42/527-2012 від 01.07.2013р.,
№5011-35/1534-2012-42/553-2012 від 10.07.2013р.).

За таких обставин у стягненні 3% річних
належить відмовити.

У зв'язку з відмовою у позові згідно зі
ст.49 ГПК України судові витрати по
справі (судовий збір) покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м.Київ до
Публічного акціонерного товариства
"Хмельницькгаз" м.Хмельницький про
стягнення 262 416,30 грн., у т.ч. 161 968,84 грн.
суми, на яку збільшився борг в наслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення та 100 477,46 грн. 3% річних
відмовити.

Повне рішення складено 29.01.2014р.

Суддя
Ю.П. Олійник

Віддрук. 1 прим.:

1 - до справи.