ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2014р.
Справа №905/8754/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання
Табачнікові В.Г.

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»,
м.Київ

до Приватного акціонерного
товариства «УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА», м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог, на стороні

відповідача: ОСОБА_2, м.Київ

про стягнення 3713,23грн. на
відшкодування шкоди в порядку регресу

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

третя особа: не викликався.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

28.01.2014р. з 11-05год. до 11-10год.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська
страхова група», м.Київ звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», м.Донецьк про
стягнення 3713,23грн. на відшкодування
шкоди в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 16.12.2013р. до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_2 (а.с.1).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на: Договір добровільного
страхування №28-0101-6682 від 06.09.2010р.;
Довідки ДАІ; заяву про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування від 15.02.2011р.;
постанову Дарницького районного суду
м.Києва від 10.03.2011р. у справі №3-2746/11;
калькуляцію на ремонт автомобіля
№С-00003129 від 27.02.2011р.; страховий акт
№ДККА-5332 від 01.03.2011р.; розрахунок суми
страхового відшкодування від 01.03.2011р.;
платіжне доручення №1983 від 02.03.2011р.;
тощо.

Позивач протягом розгляду справи
надав:

1) Заяву №46АПС від 22.01.2014р. з додатками, в
якій зменшив позовні вимоги та просив
суд стягнути з відповідача 2304,62грн.
(а.с.80-81). До заяви додав: страховий акт
№ДККА-5332/1 від 18.09.2013р., розрахунок суми
страхового відшкодування від 18.09.2013р.,
ремонтну калькуляцію №ДККА-5332 від
16.09.2013р., розпорядження від 11.10.2013р. про
виплату страхового відшкодування
готівкою, видатковий касовий ордер від
11.10.2013р., заяву страхувальника від
30.08.2013р. про бажання здійснити ремонт
застрахованого позивачем автомобіля
самостійно, лист №03/1557 від 18.09.2013р. на
адресу ТОВ «Автосаміт ЛТД» про
повернення перерахованих коштів
(а.с.82-93).

2) клопотання №45АПС від 22.01.2014р. про
розгляд справи за відсутності свого
представника (а.с.94-95);

3) з клопотанням №44АПС від 22.01.2014р. -
зокрема, невід'ємні частини Договору
страхування (а.с.96-102);

Відповідач протягом розгляду справи
надав:

1) відзив №142/17 від 24.01.2014р. з додатками, в
якому просив відмовити у задоволенні
позовних вимог. До відзиву додав,
зокрема, копію Полісу №ВЕ/4385882, яким
забезпечено транспортний засіб Kia Sportage,
д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.103-118).

2) клопотання №141/17 від 24.01.2014р., в якому
просив суд залишити позов без розгляду
(а.с.119-120).

08.01.2014р. на адресу суду від третьої
особи ОСОБА_2 надійшли пояснення б/н від
24.12.2013р. про обставини ДТП з додатками
(а.с.62-67).

16.01.2014р. на адресу господарського суду
від Дарницького районного суду м.Києва
з супровідним листом б/н б/д надійшли
копії адміністративної справи №3-2746/11
відносно ОСОБА_2 (а.с.68-79).

Розглянувши наявні у матеріалах справи
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі обставини справи, оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням докази, які
мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

06.09.2010р. між ПрАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група»
(Страховик, позивач) та ОСОБА_4
(Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування №28-0101-6682
(далі - Договір страхування, а.с.20-26),
згідно з п.4 якого позивачем
застрахований транспортний засіб
марки Toyota Auris, д.р.н. НОМЕР_6 (надалі -
застрахований автомобіль), зокрема, за
випадком «збитки внаслідок ДТП» (п.5). За
вказаним випадком Договором
встановлена франшиза Страховика 0,5% від
страхової суми, яка в свою чергу
дорівнює 133000грн. (п.5). Згідно з п.3
Договору страхування вигодонабувачем
визначено Страхувальника. Згідно з п.10.
Договору він діє з 14-00год. 06.09.2010р. по
24-00год. 05.09.2011р.

Відповідно до абз.7 п.11 Договору
страхування Заява про страхування та
Акт огляду є невід'ємними частинами
Договору.

З підписаного Страхувальником і
представником Страховика та
скріпленого печаткою Страховика Акту
огляду від 06.09.2010р. (а.с.100) вбачається, що
на момент укладення Договору
страхування автомобіль Toyota Auris, д.р.н.
НОМЕР_6 мав наступні пошкодження
задньої лівої частини:

- подряпини (пошкодження лакофарбового
покриття в області значка-емблеми);

- подряпина зі слідами корозії біля
номерного знаку (діаметр - приблизно
5-10мм).

Доказів усунення до настання ДТП від
12.02.2011р. перелічених в Акті огляду
пошкоджень заднього бамперу позивачем
суду не надано.

12.02.2011р. на перехресті вулиць
Драгоманова - Григоренка в м.Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі - ДТП) за участю застрахованого
автомобіля під керуванням Штепи
Вікторії Петрівни і автомобіля KІА
Sportage, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_2, в результаті чого обидва
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження (а.с.62, 69-76).

З виданої ОСОБА_4 довідки ДАІ про
пошкодження вбачається, що внаслідок
ДТП від 12.02.2011р. автомобіль Toyota Auris, д.р.н.
НОМЕР_6 отримав механічні пошкодження
заднього бампера (а.с.31).

В матеріалах адміністративної справи
№3-2746/11 відносно ОСОБА_2 (а.с.68-79)
знаходиться Схема ДТП, з якої
вбачається, що автомобіль KІА Sportage
передньою правою частиною зіткнувся з
задньою лівою частиною застрахованого
позивачем автомобіля; в результаті
пригоди пошкоджено передній бампер
автомобіля KІА Sportage та задній бампер
застрахованого позивачем автомобіля
(а.с.73-74).

Третя особа ОСОБА_2 надав суду наступні
письмові пояснення б/н від 24.12.2013р. про
обставини ДТП від 12.02.2011р.: через
раптове погіршення погодних умов перед
ДТП відбулось миттєве обледеніння
доріг, видимість суттєво погіршилась,
всі машини загальмували, проте
перехрестя доріг Драгоманова -
Григоренка має невеликий уклін в лівий
бік, і достатньо важкий автомобіль KІА
Sportage повільно покотився вниз та
несильно вдарив у бампер автомобіль
Toyota Auris, д.р.н. НОМЕР_6, що стояв внизу.
Бампер автомобіля Toyota був подряпаний
та здерта фарба (а.с.62).

Згідно з наданою відповідачем копією
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВЕ/4385882 (а.с.106) на час скоєння
ДТП (12.02.2011р.) Приватним акціонерним
товариством «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» було
застраховано цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_2 у зв'язку з
керуванням автомобілем марки KІА Sportage,
д.н.з. НОМЕР_1, з лімітом відшкодування
за майнову шкоду 50000грн. та франшизою
510грн. Період дії Полісу: з 00-00 год.
16.12.2010р. до 15.12.2011р. включно.

Таким чином, з урахуванням приписів
ст.993 Цивільного кодексу (далі - ЦК)
України, ч.3 ст.18, ст.27 Закону України
„Про страхування", ст.ст.22, 28, 29 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) особою,
відповідальною за завдані позивачу
виплатою ним страхового відшкодування
збитки, є ПрАТ «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» - в межах
Полісу №ВЕ/4385882 та за умови доведення
позивачем наявності всіх елементів
складу цивільного правопорушення у
поведінці ОСОБА_2

Так, з приписів ст.1166 ЦК України
випливає, що для застосування такої
міри відповідальності як стягнення
збитків (або відшкодування шкоди)
необхідною є наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення:
протиправна поведінка заподіювача
шкоди, збитки, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою заподіювача
шкоди і збитками, вина заподіювача
шкоди. Відсутність хоча б одного з
перелічених елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення,
звільняє заподіювача шкоди від
цивільно-правової відповідальності.

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просив стягнути з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» 3713,23грн. на
відшкодування шкоди в порядку регресу,
посилаючись на сплату платіжним
дорученням №1983 від 02.03.2011р. вказаної
суми на рахунок ТОВ «Автосаміт ЛТД»
(СТО) для здійснення ремонту
застрахованого автомобіля у зв'язку з
його пошкодженням у ДТП від 12.02.2011р.
(а.с.3, 47).

Заявою №46АПС від 22.01.2014р. позивач
зменшив позовні вимоги та просив суд
стягнути з відповідача 2304,62грн. (а.с.80-81),
повідомивши суду наступне. 30.08.2013р.
ОСОБА_4 (Страхувальник) звернулась до
позивача з завою (а.с.89), в якій просила
повернути кошти, перераховані
позивачем на рахунок СТО для
здійснення ремонту застрахованого
автомобіля, розрахувати суму збитку
згідно з програмою «AUDATEX» та виплатити
готівкою з каси. В свою чергу, позивач
звернувся до ТОВ «Автосаміт ЛТД» з
листом №03/1557 від 18.09.2013р. про повернення
перерахованих платіжним дорученням
№1983 від 02.03.2011р. коштів в сумі 3713,23грн.
(а.с.88). Платіжним дорученням №2003 від
10.09.2013р. ТОВ «Автосаміт ЛТД» повернуло
на рахунок позивача 3713,23грн. (а.с.87).
Позивач розрахував вартість ремонту
застрахованого автомобіля за
допомогою системи «AUDATEX» (2969,62грн.) та
вирахувавши власну франшизу, виплатив
готівкою з каси 2304,62грн. страхового
відшкодування (а.с.82, 84, 85-86,90).

Судом перевірені повноваження
представника позивача на зменшення
позовних вимог (а.с.93) та встановлено, що
такі дії не суперечать законодавству і
не порушують права та охоронювані
законом інтереси позивача або інших
осіб.

З огляду на викладене суд приймає
зменшення позовних вимог та розглядає
справу щодо вимог, викладених в Заяві
№46АПС від 22.01.2014р. Таким чином,
предметом розгляду у даній справі є
вимоги про стягнення з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» 2304,62грн. на
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за спричинені
збитки. Аналогічне положення
встановлене ст.27 Закону України "Про
страхування".

Аналіз приписів ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.ч.2, 5
ст.1187, ст.1188 ЦК України дозволяє дійти
висновку про те, що у випадку
заподіяння шкоди внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
питання про її відшкодування
вирішується за принципом вини. Зокрема,
згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Проаналізувавши наведені норми права,
вивчивши описані вище документи,
наявні у матеріалах справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
таке.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу (далі - ГПК)
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 54 ГПК України передбачено, що
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Враховуючи приписи ст.ст.33, 34, 54 ГПК
України, позивач у даній справі має
довести одночасне існування чотирьох
підстав настання цивільно-правової
відповідальності: протиправність
поведінки ОСОБА_2; наявність та розмір
шкоди (збитків); причинний зв'язок між
протиправною поведінкою ОСОБА_2 та
шкідливим результатом у вигляді
завдання пошкоджень застрахованому
позивачем автомобілю і понесення
позивачем збитків через виплату
страхового відшкодування; вину ОСОБА_2
як заподіювача шкоди.

Постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 10.03.2011р. у справі №3-2746/11
ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п.13.1.
Правил дорожнього руху України
(недотримання безпечної дистанції) під
час керування 12.02.2011р. автомобілем КІА,
д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.77).

При цьому адміністративний суд не
досліджував, чи виникли подряпини на
бампері автомобіля Toyota Auris, д.р.н.
НОМЕР_6, саме в результаті ДТП від
12.02.2011р., а лише встановив факт вчинення
гр-ном ОСОБА_2 передбаченого ст.124 КУпАП
адміністративного правопорушення та
наклав на правопорушника
адміністративне стягнення.

З Акту огляду від 06.09.2010р. (а.с.100)
вбачається, що не всі пошкодження
заднього бамперу застрахованого
позивачем автомобіля виникли у ДТП від
12.02.2011р., проте з пошкоджень заднього
бамперу, врахованих позивачем у
ремонтній калькуляції «AUDATEX» №ДККА-5332
від 16.09.2013р. на суму 2969,62грн., неможливо
виокремити саме ті, що виникли
безпосередньо від зіткнення з
автомобілем KІА Sportage, д.н.з. НОМЕР_1.
Викладене виключає можливість
встановлення судом факту наявності
вини водія забезпеченого відповідачем
автомобіля у виникненні всіх
відшкодованих позивачем збитків, як
того вимагають приписи п.1 ч.1 ст.1188 ЦК
України.

Отже, позивачем не доведено, що вина у
виникненні пошкоджень заднього
бамперу застрахованого позивачем
автомобіля повністю лежить на особі,
яку застраховано відповідачем - ОСОБА_2,
рівно як не доведено, що застрахований
позивачем автомобіль Toyota Auris
(реєстраційний номер НОМЕР_6)
пошкоджено на заявлену у позові суму
2304,62грн. саме в результаті
неправомірних дій ОСОБА_2

Таким чином, господарський суд дійшов
висновку, що позивач не довів належними
та допустимими доказами ані причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
ОСОБА_2 як заподіювача шкоди і
виникненням всіх пошкоджень, вартість
усунення яких відшкодована позивачем,
ані вину заподіювача шкоди у
виникненні всіх відшкодованих
позивачем збитків, ані розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню
відповідачем як особою, що
застрахувала цивільно-правову
відповідальність заподіювача шкоди.

Викладене свідчить про відсутність
трьох з чотирьох елементів складу
цивільного правопорушення, одночасна
наявність яких є необхідною умовою для
покладення на ОСОБА_2 відповідальності
за майнову шкоду (ст.1166 Цивільного
кодексу України).

У зв'язку з викладеним протиправність
поведінки заподіювача шкоди як елемент
складу цивільного правопорушення та
підставу для відшкодування шкоди суд
не досліджує.

Відповідно до ст.6 Закону страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно з п.32.1 ст.32 Закону, страховик не
відшкодовує шкоду, заподіяну при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу, але за
спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до закону.

З наведених приписів Закону випливає,
що відсутність переконливих доказів
існування всіх елементів складу
цивільного правопорушення у діях
особи, цивільно-правову
відповідальність якої застраховано
відповідачем, виключає можливість
покладення на останнього збитків,
понесених позивачем через виплату ним
страхового відшкодування за Договором
добровільного страхування №28-0101-6682 від
06.09.2010р.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання
відповідача №141/17 від 24.01.2014р. про
залишення позову без розгляду у зв'язку
з тим, що позовну заяву підписано
особою, яка не має права підписувати її
(через неукладення договору, на
підставі якого Михайловська І.Г.
представляє інтереси позивача) - з
огляду на таке.

Відповідно до ст.245 ЦК України форма
довіреності повинна відповідати формі,
в якій відповідно до закону має
вчинятися правочин. Загальними є
наступні вимоги до змісту довіреності:

- вона може бути вчинена лише у
письмовій формі,

- як і кожний іменний документ, вона має
містити необхідні реквізити: вказівку
на суб'єктів (сторін правочину), місце,
дату видачі тощо,

- у довіреності має бути зазначений
обсяг повноважень, наданих
представникові довірителем.

Додана до позовної заяви довіреність
№0112-440 від 26.12.2012р. (а.с.55), видана ПрАТ
«Страхова компанія «Українська
страхова група» Товариству з обмеженою
відповідальністю «Агентство правового
супроводу» в особі Михайловської Ірини
Григорівни повністю відповідає
викладеним вище вимогам.

Крім того, частиною третьою ст.237 ЦК
України, на яку посилається відповідач
у клопотанні, передбачено можливість
виникнення представництва або на
підставі договору, або на підставі акта
органу юридичної особи, яким і є
довіреність №0112-440 від 26.12.2012р. При
цьому обов'язкового укладення
юридичними особами договору з
представниками для реалізації
довіреності чинним законодавством не
передбачено.

Судові витрати покладаються на
відповідача на підставі приписів абз.3
ч.1 ст.49 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі викладеного, згідно зі
ст.ст.22, 237, 245, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного
кодексу України; ст.228 Господарського
кодексу України; ст.ст.18, 27 Закону
України „Про страхування"; ст.ст.6, 22, 28,
29, 32 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" №1961-IV від
01.07.2004р.; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43,
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»,
м.Київ до Приватного акціонерного
товариства «УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА», м.Донецьк про
стягнення 2304,62грн. на відшкодування
шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 28.01.2014р. оголошено
і підписано вступну та резолютивну
частини рішення.

Повне рішення складене та
підписане 03.02.2014р.

Суддя
О.М.
Шилова

надруковано 4 примірники:

1 - до справи, 2 - сторонам,

1 - третій особі