ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2014 рокуСправа № 912/404/13-г
Господарський суд Кіровоградської
області колегією в складі головуючого
судді Колодій С.Б., суддів Поліщук Г.Б.
та Шевчук О.Б. розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали справи №
912/404/13-г

за позовом: Прокурора м. Кіровограда в
інтересах держави в особі
Кіровоградської міської ради, м.
Кіровоград

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1", м.
Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Головне управління
Держземагенства у Кіровоградській
області, м. Кіровоград

про визнання недійсним договору оренди
землі та зобов'язання повернути
земельну ділянку

за участю представників сторін:

від прокурора - Угленко О.Ю.,
посвідчення прокурора №019541 від 12.08.13;

від позивача - Покаленко В.В.,
довіреність № 611-мр/з від 14.05.13;

від відповідача - Галковська О.І.,
довіреність № б/н від 08.07.13;

від 3-ої особи - участі не брали.

Прокурор м. Кіровограда в інтересах
держави в особі Кіровоградської
міської ради звернувся до
господарського суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1", в якому
просить:

- визнати недійсним договір оренди
землі від 12.03.2007 №450, укладений між
Кіровоградською міською радою та ПП
"Созидатель-1", зареєстрований у
Кіровоградському міському управлінні
земельних ресурсів, про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 13.03.2007
за №15 та скасувати його державну
реєстрацію;

- зобов'язати ПП "Созидатель-1" повернути
земельну ділянку площею 1345,37 кв.м., яка
знаходиться по вул. Фрунзе у м.
Кіровограді (біля Ковалівського парку)
в розпорядження територіальної
громади в особі Кіровоградської
міської ради.

Прокурором надано уточнення до
позовної заяви, згідно до яких прокурор
викладає позовні вимоги в наступній
редакції:

- визнати недійсним договір оренди
землі від 12.03.2007 №450, укладений між
Кіровоградською міською радою та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1",
зареєстрований у Кіровоградському
міському управлінні земельних
ресурсів, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.03.2007 за №15;

- зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1"
повернути земельну ділянку площею 1345,37
кв.м., яка знаходиться по вул. Фрунзе у м.
Кіровограді (біля Ковалівського парку)
в розпорядження територіальної
громади в особі Кіровоградської
міської ради шляхом її звільнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірний договір суперечить нормам
статей 116, 124 Земельного кодексу
України та статті 16 Закону України "Про
оренду землі", оскільки договір
укладено на підставі постанови
господарського суду Кіровоградської
області, яка скасована судом
апеляційної інстанції, а рішення
Кіровоградської міської ради про
надання в оренду земельної ділянки не
приймалось.

Позивач позовні вимоги прокурора
підтримав повністю.

Відповідач у відзиві на позовну заяву,
заперечуючи проти задоволення позову,
вказав на те, що спірний договір
укладено на виконання постанови суду,
яка була обов'язковою до виконання.
Повідомив, що 09.07.2009 р. Кіровоградською
міською радою було прийнято рішення
№2240, відповідно до якого затверджено
проектну документацію та передано
відповідачеві в оренду земельну
ділянку. Зазначив про сплату орендної
плати, а отже схвалення правочину
позивачем. Також відповідач вказав на
пропуск строку позовної давності і
просив застосувати наслідки спливу
позовну давність та відмовити у
задоволенні позову

Рішенням господарського суду від
21.05.2013р. позов задоволено повністю,
визнано недійсним договір оренди землі
від 12.03.2007р. № 450, зобов'язано товариство
з обмеженою відповідальністю
"Созидатель-1" повернути земельну
ділянку площею 1345,37 кв. м, яка
знаходиться по вул. Фрунзе у м.
Кіровограді (біля Ковалівського парку)
в розпорядження територіальної
громади в особі Кіровоградської
міської ради.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.07.2013р. рішення господарського суду
від 21.05.2013р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.09.2013р. рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 21.05.2013р. та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013р. у
справі № 912/404/13-г скасовано, справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Кіровоградської
області.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши подані сторонами докази,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
функції представництва інтересів
держави в суді у випадках, визначених
законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Згідно з частиною 3 статті 2
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому саме
полягає порушення інтересів держави і
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 р.,
прокурори мають право звертатись до
суду з позовними заявами в інтересах
держави в особі органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування, яким законом надані
повноваження органів виконавчої влади.

Згідно частиною 1 статті 10 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Кіровоградська міська рада у земельних
відносинах за законом набуває
повноважень суб'єкта права комунальної
власності на землю, виконуючи надані їй
територіальною громадою повноваження
і, відповідно, набуває статусу
виконавчого органу влади у системі
органів самоврядування на території
населеного пункту.

Як вбачається з матеріалів справи,
12.03.2007 р. між Кіровоградською міською
радою (Орендодавець) та приватним
підприємством "Созидатель-1", , правонаступником якого є
товариство з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1", , (Орендар) укладено договір
оренди землі №450 (т.1, а.с. 10-12).

Згідно з розділом 1 договору
Орендодавець на підставі постанови
господарського суду Кіровоградської
області від 19.12.2006 р. справа №9/282 надає,
а Орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку для
будівництва багатоквартирного
житлового будинку, яка знаходиться по
вул. Фрунзе (біля Ковалівського парку) в
місті Кіровограді.

Об'єктом оренди є земельна ділянка
загальною площею 1 345,37 кв. м, в тому
числі по угіддях 1345,37 кв. м землі трьох і
більше поверхової житлової забудови
(розділ 2 договору).

Визначено, що договір укладено строком
на десять років, починаючи з дати
прийняття рішення господарського суду
Кіровоградської області (розділ 3
договору).

Договір підписано обома сторонами,
скріплено печатками та зареєстровано у
Кіровоградському міському управлінні
земельних ресурсів, про що у державному
реєстрі вчинено запис від 13 березня 2007
р. за №15.

Згідно акта приймання-передачі між
сторонами здійснено фактичну передачу
земельної ділянки Орендарю (т.1, а.с. 42 -
43). На вказаній земельній ділянці
відсутні об'єкти нерухомого майна.

Господарський суд при розгляді справи
враховує, що відповідно до положень
статті 2 Закону України "Про оренду
землі" відносини, пов'язані з орендою
землі, регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (стаття 13
Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про оренду землі" орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

У статті 116 Земельного кодексу України
визначені підстави набуття права на
землю. Громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону. Набуття права
на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування (частини 1, 2
статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно з частини 1 статті 124 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент укладення спірного договору,
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Як визначено статтею 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
компетенцією міських рад є вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.
Вказані питання вирішуються виключно
на пленарних засіданнях відповідних
рад.

В силу приписів частини 1 статті 13
Конституції України земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Аналіз наведених норм свідчить, що
визначальним у правовідносинах із
надання земельної ділянки в оренду є
волевиявлення власника землі
здійснене у формі відповідного
рішення, яке в подальшому реалізується
шляхом укладення договору оренди.
Наявність рішення відповідного органу
про надання земельної ділянки в оренду
є необхідною умовою для укладення
договору оренди земельної ділянки.

Між тим, як слідує з матеріалів справи,
спірний договір оренди землі укладено
за відсутності рішення
Кіровоградської міської ради, однак, на
підставі постанови господарського
суду Кіровоградської області від
19.12.2006 р.

Згідно названої постанови, прийнятої
господарським судом Кіровоградської
області в порядку адміністративного
судочинства 19.12.2006 р. у справі №9/282 за
позовом приватного підприємства
"Созидатель-1" до Кіровоградської
міської ради про зобов'язання укласти
договір, було зобов'язано
Кіровоградську міську раду укласти з
приватним підприємством "Созидатель-1"
договір оренди земельної ділянки
площею 1345,37 кв. м., що знаходиться за
адресою: м. Кіровоград, вул. Фрунзе (біля
Ковалівського парку), строком на 10
років для розміщення
багатоповерхового житлового будинку
згідно проекту землеустрою та висновку
державної землевпорядної експертизи
від 14.07.2006 року № 2116 (т.1, а.с. 8-9).

Згідно частин 2, 5 статті 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі; судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Постанова господарського суду
Кіровоградської області від 19.12.2006 р. у
справі №9/282 була оскаржена прокурором
м. Кіровограда в апеляційному порядку
шляхом подання 16.02.2009 р. апеляційної
скарги, яка прийнята до провадження
судом апеляційної інстанції з
відновленням строку (т.1, а.с. 13-15).

За результатами апеляційного
перегляду ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 р. постанову господарського
суду Кіровоградської області від 19.12.2006
р. у справі №9/282 скасовано, провадження
у справі закрито (т.1, а.с. 16-17).

Переглядаючи постанову в апеляційному
порядку, суд апеляційної інстанції
погодився з доводами апеляційної
скарги стосовно того, що відповідно до
Закону України "Про місцеве
самоврядування", Земельного кодексу
України виключною компетенцією
міських рад є вирішення питань
регулювання земельних відносин (у тому
числі надання земельних ділянок в
оренду). Однак, провадження у справі
закрито, оскільки дана справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215
зазначеного Кодексу підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинною 3 статті 215 Цивільного
кодексу України встановлено, що
оспорюваний правочин може бути
визнаний недійсним в судовому порядку
за позовом однієї із сторін цього
правочину або іншої заінтересованої
особи, що заперечують його дійсність на
підставах, встановлених законом.

Оскільки спірний договір укладено на
виконання постанови суду, яка не
відповідає законодавству України,
внаслідок чого постанову скасовано в
апеляційному порядку, тоді як рішення
Кіровоградської міської ради про
надання відповідачеві в оренду
земельної ділянки під час укладення
договору не приймалось, господарський
суд приходить до висновку, що договір
оренди землі від 12.03.2007 р. №450 не
відповідає законодавству, зокрема
приписам статей 116, 124 Земельного
кодексу України, що є підставою для
визнання його недійсним.

Що стосується посилань відповідача на
те, що з боку Кіровоградської міської
ради присутнє волевиявлення на
передачу земельної ділянки в оренду та
схвалено договір оренди, оскільки
приймались орендні платежі і 09.07.2009 р.
прийнято рішення про надання земельної
ділянки в оренду, господарський суд
зазначає наступне.

Як зазначено вище, необхідною умовою
для укладення договору оренди землі є
рішення ради. Сплата орендних платежів
не впливає на законність договору
оренди землі. Кіровоградська міська
рада рішення про передачу
відповідачеві в оренду земельної
прийняла 09.07.2009 р. (а.с. 44) та пунктом 15
якого вирішила припинити шляхом
розірвання договір оренди землі, що
укладений на підставі рішення суду
19.12.2006 р. Пунктом 16 рішення рада
передала приватному підприємству
"Созидатель-1" в оренду земельну
ділянку, що є об'єктом оренди спірного
договору, та пунктом 29 встановила
шестимісячний строк для укладення
договору оренди землі, зазначивши при
цьому, що у разі неукладення договорів
в зазначений термін, рішення втрачає
силу.

З тексту рішення Кіровоградської
міської ради від 09.07.2009 р. №2240 слідує, що
ним припинено спірний договір та
надано відповідачеві в оренду земельна
ділянка. Тобто, вказане рішення є
підставою для укладення іншого
договору оренди землі.

Відповідно до статті 144 Конституції
України рішення органів місцевого
самоврядування є обов'язковими для
виконання на відповідній території.

Однак, рішення Кіровоградської міської
ради від 09.07.2009 р. №2240 не виконано.
Договір про розірвання спірного
договору та договір про надання в
оренду земельної ділянки між
сторонами не укладались. Виходячи з
пункту 29 рішення, який містить умову
про втрату чинності рішенням у разі
неукладення договорів оренди землі в
шестимісячний строк, слід дійти
висновку, що рішення ради від 09.07.2009 р.
№2240 втратило чинність.

Водночас, господарський суд враховує
викладене в пункті 2.29 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 року №7 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах що виникають із земельних
відносин", за якими договір оренди
земельної ділянки може бути припинений
лише на майбутнє, оскільки неможливо
повернути вже здійснене за ним
користування ділянкою. Одночасно з
визнанням договору недійсним
господарський суд повинен зазначити в
рішенні, що цей договір припиняється
лише на майбутнє.

На підставі викладеного, господарський
суд вважає позовні вимоги прокурора
обґрунтованими та наявними підстави
для визнання недійсним на майбутнє
договору оренди землі від 12.03.2007 р. №450.

Разом з цим, відповідач у відзиві на
позовну заяву просить застосувати
строк позовної давності, вказуючи на
те, що позивачеві було відомо про
укладення спірного договору з дати
його укладення, а прокурору - з дати
подання апеляційної скарги на
постанову господарського суду
Кіровоградської області від 19.12.2006 р. у
справі №9/282, тобто 16.02.2009 р.

Відповідно до частини 1 статті 111-12
Господарського процесуального кодексу
України вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції, є
обов"язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

В постанові Вищого господарського суду
від 24.09.2013 року по даній справі
зазначено, що суди попередніх
інстанцій в порушення приписів частини
1 статті 261 Цивільного кодексу України
дійшли помилкового висновку, що
початок перебігу позовної давності за
вимогами про визнання угоди недійсною
починається з дати винесення ухвали
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом, оскільки не
дослідили коли прокурором була подана
апеляційна скарга на постанову
господарського суду Кіровоградської
області у справі №9/282, не встановили і
не зазначили коли саме прокурору м.
Кіровограда стало відомо про наявність
спірного договору, укладеного за
відсутності рішення міської ради,
відтак, невірно обчислили строк
позовної давності.

Господарський суд враховуючи
зауваження касаційної інстанції,
викладені в постанові Вищого
господарського суду України від 24.09.2013
року по даній справі вважає за
необхідним дослідити коли прокурором
була подана апеляційна скарга на
постанову господарського суду
Кіровоградської області у справі №9/282,
встановити коли саме прокурору м.
Кіровограда стало відомо про наявність
спірного договору, укладеного за
відсутності рішення міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що
16.02.2009 року прокурором м. Кіровограда
подано апеляційну скаргу на постанову
господарського суду Кіровоградської
області від 19.12.2006 року у справі №9/282.

Прокурор пояснив, що про існування
спірного договору оренди землі стало
відомо 29.01.2009 року, після ознайомлення з
матеріалами господарської справи №8/133.

В апеляційної скарзі прокурор просив
поновити строк апеляційного
оскарження, мотивуючи пропуск тим, що
прокурор не приймав участі в розгляді
справи №9/282 судом першої інстанції, а
про наявність постанови суду
прокуророві стало відомо лише під час
ознайомлення 29.01.2009 року зі справою в
суді.

Апеляційна скарга прокурора була
прийнята Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом до
провадження та лише 17.02.2011 року судом
винесена ухвалу про часткове її
задоволення, постанову господарського
суду Кіровоградської області від 19.12.2006
року у справі №9/282 скасовано,
провадження у справі закрито.

На запит суду, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд
повідомив, що відповідно до реєстру на
відправлення простої кореспонденції
№53 від 10.07.2013 року на адресу прокурора
м. Кіровограда була направлена копія
судового рішення від 17.02.2011 року по
справі № 9/282(7472/09) (т.1, а.с.90). Ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду отримана
прокурором м. Кіровограда 26.06.2013 року,
про що свідчить відмітка прокуратури з
зазначенням дати та номеру вхідної
кореспонденції на супровідному листі
суду (т.1, а.с.23).

На запит суду, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд
повідомив, що відповідно до реєстру на
відправлення простої кореспонденції
№40 від 30.06.2011 року на адресу
Кіровоградської міської ради було
направлено копію судового рішення від
17.02.2011 року по справі № 9/282(7472/09) (т.1, а.
с.112).

Згідно статті 256 Цивільного кодексу
України під позовною давністю
розуміється строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу .

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 261
Цивільного кодексу перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Перебіг строку позовної давності
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або з
настанням події, з якою пов'язано його
початок (частина 1 статті 253 Цивільного
кодексу України).

Як було зазначено, оскаржуваний
договір від 12.03.2007 р. №450 укладений на
виконання постанови господарського
суду Кіровоградської області від 19.12.2006
р. у адміністративної справі.

За змістом статті 124 Конституції
України та статті 14 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові рішення, в тому числі
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, є
обов"язковими до виконання на всій
території України.

Постанова господарського суду
Кіровоградської області від 19.12.2006 р.
набрала законної сили та була виконана
Кіровоградською міською радою шляхом
укладення з відповідачем спірного
договору оренди земельної ділянки.

Звідси, до винесення Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом
ухвали від 17.02.2011 р. по справі №9/282 про
скасування постанови господарського
суду Кіровоградської області від 19.12.2006
р. ця постанова залишалась чинною і у
прокурора в силу положень наведених
вище норм були відсутні правові
підстави для звернення до суду з
позовом про визнання недійсним
укладеного на виконання судового
рішення (постанови) договору оренди
землі на підставі будь яких інших
обставин, окрім як скасування такого
рішення (постанови).

Прокурор у даній справі подав заяву про
визнання поважними причин пропуску
строку позовної давності,
вмотивовувавши її тим, що до визнання
недійсним постанови суду, на підставі
якої укладено спірний договір оренди
землі, у прокурора були відсутні
підстави для звернення до суду з
позовом про визнання недійсним
договору (т.1 а.с. 34-35, т.2 а.с. 9-11).

Позивач у поясненнях від 30.04.2013 р.
притримався аналогічної позиції, що і
прокурор (т.1 а.с. 52-53, т.2 а.с. 115-117).

Відповідно до пункту 4.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 року №10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів", якщо у
передбачених законом випадках з
позовом до господарського суду
звернувся прокурор, що не є позивачем,
то позовна давність обчислюється від
дня, коли про порушення свого права або
про особу, яка його порушила, довідався
або мав довідатися саме позивач, а не
прокурор.

Господарський суд враховує, що
предметом поданого позову є визнання
недійсним договору оренди землі та
застосування наслідків його
недійсності. Підставою поданого позову
є невідповідність договору вимогам
законодавства внаслідок укладення
договору за відсутності рішення
орендодавця про надання земельної
ділянки в оренду та внаслідок
скасування судового рішення, на
підставі якого такий договір було
укладено. При цьому, ухвала суду
апеляційної інстанції, якою скасовано
постанову суду від 19.12.2006 р., винесена
17.02.2011 р., тоді як позов подано до суду
07.03.2013 р.

Враховуючи, що підставою для укладення
спірного договору стало рішення суду,
яке скасовано в апеляційному порядку
лише 17.02.2011 р. і скасування судового
рішення покладено в обґрунтування
підстав позову та враховано судом під
час надання оцінки договору,
господарський суд, керуючись статтею 53
Господарського процесуального кодексу
України вважає причини пропуску
встановленого законом процесуального
строку звернення до суду поважними і
наявними підстави для відновлення
прокурору та позивачу строку звернення
до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до статті 216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

Оскільки договір оренди землі від
12.03.2007 №450, що укладений між позивачем
та відповідачем, є недійсним, то у
відповідача наявний обов'язок
повернути земельну ділянку площею 1345,37
кв.м., яка знаходиться по вул. Фрунзе у м.
Кіровограді (біля Ковалівського парку)
в розпорядження територіальної
громади в особі Кіровоградської
міської ради шляхом її звільнення.

З огляду на викладене, заявлені у даній
справі позовні вимоги прокурора є
такими, що підлягають задоволенню
повністю.

У відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, Закону України "Про судовий
збір" та постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання застосування
розділу VІ ГПК України" судовий збір за
вимогами про визнання недійсним
договору та повернення земельної
ділянки стягується з відповідача в
доход Державного бюджету України.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним на майбутнє договір
оренди землі від 12.03.2007 р. №450,
Перспективна, 41, ідентифікаційний код
26241020) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1" (25000, м.
Кіровоград, просп. Комуністичний, 1-б,
ідентифікаційний код 33316395),
зареєстрований у Кіровоградському
міському управлінні земельних
ресурсів, про що у державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.03.2007 р. за №15.

Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1" (25000,
м.Кіровоград, просп. Комуністичний, 1-б,
ідентифікаційний код 33316395) повернути
земельну ділянку площею 1347,37 кв.м., яка
знаходиться по вул. Фрунзе у м.
Кіровограді (біля Ковалівського парку)
в розпорядження територіальної
громади в особі Кіровоградської
міської ради (25006, м. Кіровоград, вул.
Велика Перспективна, 41,
ідентифікаційний код 26241020) шляхом її
звільнення.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Созидатель-1" (25000,
м.Кіровоград, просп. Комуністичний, 1-б,
ідентифікаційний код 33316395) на користь
Державного бюджету України (р/р 3002
в Головному Управлінні Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області, МФО 823016, код
38037409, отримувач коштів УК у м.
Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 2 294,00
грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Копію рішення направити позивачу -
Кіровоградській міській раді за
адресою: 25006, м.Кіровоград, вул. Велика
Перспективна, 41 та третій особі -
Головному управлінню Держземагенства
у Кіровоградській області за адресою:
25006, м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 84.

Повне рішення складено 10.02.14 р.

Головуючий суддя
С. Б. Колодій

Суддя
Г.Б. Поліщук

Суддя
О.Б. Шевчук