ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.02.2014р. Справа № 917/171/14

Суддя Безрук Т.М., розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Офісний центр
арсенал плюс" (вул.Жовтнева, буд. 59/а, м.
Полтава, 36014)

до Дочірнього підприємства
"Комунальник" Закритого акціонерного
товариства "Полтавська пересувна
механізована колона № 64" (вул. Пушкіна,
буд. 53, м. Полтава, 36000; поштова адреса:
вул. Гожулівська, буд. 26, м. Полтава, 36007)

про виділ в натурі частки нерухомого
майна; визнання права власності на
підвальне приміщення; зобов"язання
здійснити реєстрацію права власності;
зобов"язання виготовити технічну
документацію

встановив:

Відповідно до ст. 3 Закону України від
08.07.2011р. № 3674-VІ «Про судовий збір» за
подання до суду позовної заяви та іншої
заяви, передбаченої процесуальним
законодавством, справляється судовий
збір.

В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір» визначено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України від
06.12.2012р. № 5515-VІ «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» з 1 грудня 2013р.
установлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі 1218,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України від
16.01.2014 р. № 719-VII «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» з 1 січня 2014р.
установлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі 1218,00 грн.

Тобто, позовні заяви подані у 2014 році
підлягають оплаті судовим збором,
визначеним у відповідному розмірі від
мінімальної заробітної плати - 1218,00 грн.

В ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий
збір» зазначено, що за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.
При цьому суд не повинен визначати
вартість майна за відповідними
вимогами, оскільки за змістом пункту 3
частини другої статті 54 і статті 55 ГПК
такий обов'язок покладається на
позивача.

Згідно з підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
сплачується у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до підп. 2 п.2 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до господарського суду позовної заяви
немайнового характеру судовий збір
сплачується у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати.

Якщо в позовні заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (п.2.11 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України»).

В даному позові позивачем заявлено
чотири вимоги: 1) виділити в натурі
частку нерухомого майна - підвального
приміщення; 2) визнати право власності
на підвальне приміщення; 3) зобов"язати
Реєстраційну службу Полтавського
міського управління юстиції здійснити
реєстрацію права власності виділеної
частки підвального приміщення; 4)
зобов"язати Полтавське бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор"
виготовити технічну документацію на
виділену частку підвального
приміщення. Тобто, заявлено три
немайнових вимоги та одну майнову
(вимога про визнання права власності).

За даним позовом судовий збір повинен
сплачуватися з розрахунку по 1218,00 грн.
за кожну з немайнових вимог (в
загальній сумі 3654,00 грн.) та за майнову
вимогу з урахуванням вартості спірного
майна у розмірі 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1827,00 грн.

За платіжним дорученням № 761 від
26.12.2013р. позивачем сплачено лише 1147,00
грн. судового збору. Отже, до позовної
заяви не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
розмірі.

Не подання належних доказів сплати
судового збору у встановленому розмірі
є підставою для повернення позову без
розгляду за п. 4 ст. 63 ГПК України.

В п.2.7 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
визначено, що одним з реквізитів
позовної заяви є ціна позову, яку
зазначає позивач і з якої обчислюється
судовий збір. Якщо позивачем зазначено
в заяві ціну позову, але в ній не
наведено обґрунтованого розрахунку
такої ціни, або його не додано до
позовної заяви, або позивачем не
зазначена вартість спірного майна
та/або не подано доказів в
обґрунтування цієї вартості, то
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пункту 3 частини першої статті
63 ГПК.

В даному позові не наведено
обґрунтованого розрахунку ціни цього
позову, його також не додано до
позовної заяви, позивачем не зазначена
вартість спірного майна та не подано
доказів в обґрунтування цієї вартості.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява повинна
містити виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують позов.

У позові не вказано обставин та доказів
наявності спору між сторонами, що є
підставою для звернення з позовом до
суду відповідно до ст.1 ГПК України.

А саме не зазначено, якими саме діями
відповідач порушив права позивача з
огляду на положення ч.3 ст. 364, ст. 367
Цивільного кодексу України, що
виділення у натурі частки зі спільного
нерухомого майна можливий за згодою
співласників шляхом укладення
відповідного договору. Доказів
звернення до відповідача з пропозицією
укласти вказаний договір та доказів
відмови останнього від укладання
позивачем суду не надано, про їх
наявність у позові не зазначено.

Також, в позовній заяві не вказано
жодних обставин порушення прав
позивача Реєстраційною службою
Полтавського міського управління
юстиції та Полтавським бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор". У
позові відсутнє посилання на будь-які
правові норми, які є підставою позовних
вимог про зобов"язання Реєстраційної
службу Полтавського міського
управління юстиції здійснити
реєстрацію права власності виділеної
частки підвального приміщення та
зобов"язання Полтавського бюро
технічної інвентаризації
"Інвентаризатор" виготовити технічну
документацію на виділену частку
підвального приміщення.. Суд за власною
ініціативою не має права самостійно
визначати підстави позову, оскільки це
виключне право позивача.

Відповідно до п.3 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо в позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, доказів,
що підтверджують позов.

Позивачем також порушено правило
об"єднання позовних вимог.

В даній позовній заяві об'єднано вимоги
до відповідача - ДП "Комунальник" ЗАТ
"Полтавська пересувна механізована
колона № 64" та до третіх осіб -
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції і
Полтавського бюро технічної
інвентаризації "Інвентаризатор".
Вказані особи у позові не визначаються
як відповідачі.

Відповідно до ст. 21 ГПК України позовні
вимоги пред'являються до відповідача.
Заявлення позовних вимог до третіх
осіб законодавством не передбачено.

Зазначене є підставою для повернення
позовної заяви без розгляду відповідно
до п.п. 3, 4, 5 ст. 63 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

У разі відсутності наміру повторно
подавати даний позов позивач може
звернутися до суду з заявою про
винесення додаткової ухвали про
повернення судового збору на підставі
ст. 7 Закону України "Про судовий збір",
додавши до заяви оригінал платіжного
доручення, за яким проводилася сплата
судового збору.

Керуючись п. п. 3, 4, 5 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток (на адресу позивача): позовна
заява (вхід. № 197/14 від 05.02.2014 р.) та
додані до неї документи, у тому числі
платіжне доручення № 761 від 26.12.2013р.
про сплату 1147,00 грн. судового збору,
фіскальний чек УДППЗ «Укрпошта» № 8345
від 05.02.2014 р. та поштовий опис вкладення
у цінний лист від 05.02.2014 р.

Суддя
Безрук Т.М.