ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2014 р.
Справа № 914/4360/11

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді
Кузя В.Л.

суддів
Желіка М.Б.

Костів Т.С.

При секретарі судового засідання
Петрик К.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Ломота Ю.Т. - представник;

від відповідача 1 - Кубай Ю.Г. -
представник;

від відповідача 4 - Різник О.Р. -
представник;

від відповідачів 2,3,5 - не з'явилися;

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги від 30.12.13 за № 1104-вих-1625
Львівської міської ради

на ухвалу Господарського Львівської
області від 23.12.13

про відмову в скарзі Львівської
міської ради на дії державного
виконавця відділу ПВР Управління ДВС
ГУЮ у Львівській області на визнання
недійсною постанови про відкриття
виконавчого провадження

у справі № 914/4360/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ринок Наш", м. Львів

до відповідача-1: Львівської міської
ради, м. Львів

до відповідача-2: Держземагентства у м.
Львові, м. Львів

до відповідача-3: Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції, м.Львів

до відповідача-4: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Наш Ринок",
м.Львів

до відповідача-5: Приватного
підприємства "Наш Ринок", м. Львів

про: визнання права; переведення прав
орендаря; зобов"язання не чинити
перешкод

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП «Документообіг господарських
судів» справу № 914/4360/13 розподілено до
розгляду судді - доповідачу Кузю В.Л.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
20.01.14 у склад колегії для розгляду
справи №914/4360/14 Господарського суду
Львівської області введено суддів -
Желіка М.Б. та Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.01.14
апеляційну скаргу у даній справі
прийнято до провадження, справу
призначено до розгляду на 30.01.14.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 23.12.13 у справі
№914/4360/13 (головуючий суддя Артимович
В.М., судді Рим Т.Я., Король М.Р.) скаргу
Львівської міської ради від 25.12.13 №
1104/вих.-936 на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у
Львівській області відхилено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
відповідач 1 - Львівська міська рада
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу місцевого
господарського суду та прийняти нове
рішення, яким визнати незаконними дії
головного державного виконавця щодо
винесення постанови та визнати
недійсною постанову від 20.11.13 головного
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження № 40841158 з
примусового виконання ухвали
Господарського суду Львівської
області від 19.11.13 .

При цьому, скаржник посилається на
необґрунтованість та незаконність
прийнятої ухвали. Крім цього, апелянт
зазначає про те, що судом першої
інстанції не взято до уваги той факт,
що ухвала Господарського суду
Львівської області від 19.11.13, якою
задоволено заяву ТОВ «Ринок Наш» про
забезпечення позову та яка є
виконавчим документом, не відповідає
вимогам, що встановлені ст.18 ЗУ «Про
виконавче провадження», а саме не
містить адреси та ідентифікаційного
номеру стягувача.

Також, скаржник посилається на те, що
ухвалу суду від 19.11.13 у справі №914/4360/13
про забезпечення позову скасовано
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 18.12.13.

27 січня 2014 року ТОВ «Наш Ринок» та
«Ринок Наш» подали заперечення на
апеляційну скаргу, в яких зазначають
про безпідставність апеляційної
скарги та просять відмовити в її
задоволенні.

Відповідачі 2,3,5 участі уповноважених
представників у судовому засіданні не
забезпечили, причини неявки суду не
повідомили, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце судового
розгляду, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 20.01.14
участь представників сторін
обов'язковою не визнавалась та
зважаючи на скорочений термін розгляду
апеляційних скарг на ухвали місцевого
суду, встановлений ст.102 ГПК України,
судова колегія вважає матеріали справи
достатніми для закінчення розгляду
справи за відсутності представників
відповідачів 2,3,5.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК
України у судовому засіданні 30.01.14
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови Львівського
апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
присутніх представників, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали Господарського суду Львівської
області від 23.12.13 у справі № 914/4360/13
відсутні, з огляду на наступне:

19 листопада 2013 року Господарським
судом Львівської області винесено
ухвалу про порушення провадження у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ринок Наш"
до Львівської міської ради,
Держземагентства у м. Львові,
Реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиці, Товариства
з обмеженою відповідальністю "Наш
Ринок", Приватного підприємства "Наш
Ринок", про визнання права; переведення
прав орендаря; зобов"язання не чинити
перешкод. Вказаною ухвалою місцевого
господарського суду задоволено заяву
ТзОВ " Ринок Наш " про забезпечення
позову, а саме заборонено Львівській
міській раді вносити в порядок денний
сесії Львівської міської ради,
розглядати на сесії Львівської міської
ради та ставити на голосування сесії
Львівської міської ради питання про
передачу в оренду, продовження терміну
оренди земельної ділянки,
розташованої у м. Львові по вул.
Раппопорта, 8, загальною площею 0,4138, в
т.ч. 0,0468 в межах червоних ліній,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0058.

20 листопада 2013 року на підставі ухвали
місцевого господарського суду від 19.11.13
у даній справі головним державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Не погодившись із вказаною постановою
про відкриття виконавчого провадження,
позивач, у встановлений законом строк -
25.11.13, подав до Господарського суду
Львівської області скаргу на дії
державного виконавця.

Як зазначено вище, місцевий
господарський суд відмовив у
задоволенні поданої скарги.

Судова колегія господарського суду
апеляційної інстанції погоджується з
таким висновком господарського суду
першої інстанції та зазначає про
наступне:

Згідно зі статтею 115 Кодексу рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом.

Згідно з п.12 постанови пленуму ВГС
України № 6 від 23.03.12 «Про судове
рішення» ухвали господарських судів
набирають законної сили в день їх
винесення, якщо інше не передбачено
законом.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у ньому,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до законів
України, а також рішеннями, що
підлягають примусовому виконанню. У
Законі визначено загальний порядок
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), до
якого, зокрема, віднесено пошук майна
боржника, арешт коштів на рахунках в
банківських установах, оцінка майна та
його реалізація на прилюдних торгах
(статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів
України відбувається на основі
виконавчих документів, які є підставою
для відкриття державним виконавцем
виконавчого провадження і проведення
виконавчих дій. Такими документами є
виконавчі листи, що видаються судами;
накази господарських судів; ухвали,
постанови судів у випадках,
передбачених законом; інші документи,
визначені у частині другій статті 17
Закону.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВГС
України від 17.10.2012, № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" згідно із статтями 66 та 67 ГПК
господарський суд вживає заходів до
забезпечення позову шляхом винесення
відповідної ухвали. У пункті 2 частини
другої статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження" зазначено, що
виконавчим документом є, зокрема,
ухвали судів у господарських справах у
випадках, передбачених законом. Отже,
ухвала господарського суду (у тому
числі апеляційної та касаційної
інстанції) про вжиття будь-якого заходу
забезпечення позову, включаючи
накладання арешту на майно або кошти,
підлягає виконанню органами державної
виконавчої служби або іншими органами
виконання судових рішень відповідно до
вимог статей 2, 3, 5 і 17 Закону України
"Про виконавче провадження", а наказ при
цьому не видається.Така ухвала має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, зазначеним у статті 18 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
тому числі містити строк пред'явлення
її до виконання).

Відповідно до п.5 постанови пленуму ВГС
України від 26.12.2011, № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" про
забезпечення позову господарський суд
виносить ухвалу, яка надсилається або
видається сторонам у справі, іншим
учасникам судового процесу (стаття 87
ГПК). Наказ про вжиття заходів до
забезпечення позову не видається.

Частиною 2 пункту 2 ст.17 ЗУ «Про
виконавче провадження» визначено, що
до документів, які підлягають
виконанню державною виконавчою
службою відносяться ухвали
господарського суду, у випадках
передбачених законом.

Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2
частини другої статті 17 Закону України
"Про виконавче провадження" має статус
виконавчого документа, а тому повинна
відповідати вимогам статті 18 названого
Закону, в тому числі бути скріплена
гербовою печаткою (постанова пленуму
ВГС України № 16 від 26.12.11).

Частиною 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження" у виконавчому
документі зазначаються: 1) назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо; 4) резолютивна частина
рішення; 5) дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання. При цьому, як встановлено
судом апеляційної інстанції зазначена
норма наведеного вище законодавчого
акту не містить імперативної вказівки
про недійсність виконавчого документу
при відсутності у ньому зазначенні
місцезнаходження стягувача чи його
ідентифікаційного коду.

У ст.26 цього закону зазначено, що така
невідповідність є підставою для
відмови державного виконавця у
відкритті виконавчого провадження.
Разом з цим, така норма не містить
категоричної (імперативної) вимоги
щодо обов'язковості вчинення
держвиконавцем такої дії.

Окрім цього, колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає про те,
що забезпечення позову в даному
випадку здійснено шляхом забов'язання
Львівської міської ради (позивача) не
вчиняти певні дії, а не шляхом вчинення
певних дій на користь стягувача( ТзОВ
«Ринок Наш»), а відтак відсутність
адреси та ідентифікаційного номера
ТзОВ «Ринок Наш» в ухвалі суду не може
розглядається в даному випадку як
обов'язкова підстава для скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Також судова колегія
зазначає про те, що у прийнятій
постанові про відкриття виконавчого
провадження міститься адреса
стягувача, а саме: м.Львів,
вул..Раппапорта,8.

Зважаючи на наведене, судова колегія
погоджується з висновком місцевого
господарського суду щодо відхилення
скарги на дії державного виконавця
Львівської міської ради.

Також, судова колегія зазначає вважає
за доцільне зазначити, що на час
прийняття ухвали про розгляд скарги на
дії державного виконавця судом першої
інстанції ухвала Господарського суду
Львівської області від 19.11.13 про
забезпечення позову скасована
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 18.12.13 у даній
справі, а постановою від 29.11.13 було
закінчено виконавче провадження по
виконанню ухвали від 19.11.13 в порядку ч.4
ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження».

Оцінивши все вищенаведене, судова
колегія зазначає про правомірність
винесення державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а тому не вбачає підстав
для скасування ухвали місцевого
господарського суду про відхилення
скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, -

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської
міської ради залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду
Львівської області від 23.12.13 у справі №
914/4360/13 залишити без змін.

3. Судови збір за розгляд
апеляційної скарги покласти на
скаржника.

4. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 31.01.14

Головуючий суддя
Кузь В.Л.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Костів Т.С.