ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

11.02.2014р.
Справа № 5008/1084/2012

Головуючий суддя Ремецькі О.Ф.

розглянувши скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Комлайт",
м. Львів від 27.11.2013р. б/н про визнання
постанови районного відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
районного управління юстиції від
21.11.2013р. про арешт майна недійсною,

у справі №5008/1084/2012

за позовом публічного акціонерного
товариства „Комерційний
інвестиційний банк", м. Ужгород

ДО товариства з обмеженою
відповідальністю „Комлайт", с.
Соломоново Ужгородського району

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: товариство з
обмеженою відповідальністю „Компроф",
м.Львів

ПРО звернення стягнення на заставлене
майно Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комлайт" згідно
Договору іпотеки №02-4/4з-45 від 02.04.2007р., а
саме: об'єкт незавершеного будівництва,
завод по виготовленню конструкцій, що
складається з: митний пост (літера "А"
за планом), площею 137,7кв.м.; навіс (літера
"Б" за планом), площею 384,0кв.м.; насосна
(літера "В" за планом), площею 9,0кв.м.;
огорожа (літера № за планом), разом із
земельною ділянкою площею 20 000,00кв.м.,
кадастровий №:02:001:0701, що
знаходиться за адресою: Закарпатська
обл.. Ужгородський район, село
Соломоново, вул.Перемоги, буд.29 в
рахунок погашення кредитної
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компроф" згідно
Договору кредитної лінії №02-1/Зл-35 від
02.04.2007р.;

- визнання згідно Договору іпотеки
№02-4/4з-45 від 02.04.2007р., за Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
інвестиційний банк" (м.Ужгород, вул.
Гойди, буд.10. Код ) права
власності на нерухоме майно, а саме:
об'єкт незавершеного будівництва,
завод по виготовленню конструкцій, що
складається з: митний пост (літера "А" за
планом), площею 137,7кв.м.; навіс (літера "Б"
за планом), площею 384,0кв.м.; насосна
(літера "В" за планом), площею 9,0кв.м.;
огорожа (літера № за планом), разом із
земельною ділянкою площею 20 000,00кв.м.,
кадастровий №:02:001:0701, що
знаходиться за адресою: Закарпатська
обл., Ужгородський район, село
Соломоново, вул.Перемоги, буд.29

Представники сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від відділу ДВС - Пивоваров Ю.Г. -
головний державний виконавець,
представник за довіреністю №5/14 від
10.02.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 28.01.2013р.
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства „Комерційний
інвестиційний банк", м. Ужгород до
товариства з обмеженою
відповідальністю „Комлайт", с.
Соломоново Ужгородського району за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: товариство з
обмеженою відповідальністю „Компроф",
м.Львів було задоволено судом.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 23.04.2013р. дане
рішення скасовано, прийнято нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовлено, присуджено до
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю „Комлайт", с.
Соломоново Ужгородського району в
доход державного бюджету суму 24983,50грн.
недоплаченого судового збору та
наступним пунктом вирішення стягнути з
публічного акціонерного товариства
„Комерційний інвестиційний банк", м.
Ужгород на користь товариства з
обмеженою відповідальністю „Комлайт",
с. Соломоново Ужгородського району
суму 34983,50грн. судового збору.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Комлайт", м. Львів
(заявником подано суду відомості про
зміну свого місцезнаходження та докази
про публікацію оголошення щодо
ліквідації товариства) звернулось до
Господарського суду Закарпатської
області із скаргою від 27.11.2013р. б/н про
визнання постанови районного відділу
Державної виконавчої служби
Ужгородського районного управління
юстиції від 21.11.2013р. про арешт майна
недійсною з мотивів, викладених в ній.

Ухвалою суду від 03.12.2013р. розгляд заяви
ТОВ „Комлайт" було призначено на
17.12.2013р.

Ухвалою суду від 17.12.2013р. розгляд заяви
було відкладено на 09.01.2014р. з підстав,
зазначених в ній.

Ухвалою суду від 09.01.2014р. розгляд заяви
було відкладено на 27.01.2014р.

Ухвалою суду від 27.01.2014р. розгляд скарги
було відкладено, залучено до участі у
розгляді скарги Личаківський відділ
ДВС Личаківського МУЮ, м. Львів, пр.
Чорновола, 39, оскільки результати
розгляду скарги по суті впливатимуть
на права та обов'язки даної особи, а
також зобов'язано скаржника направити
даній особі копію скарги, про що подати
суду відповідні докази. Однак, на дату
судового засідання від заявника
доказів про надіслання копії скарги
даному відділу ДВС суду не подано.

Заявник просить подану ним заяву
задовольнити в повному обсязі та подав
відомості про те, що постановою
головного державного виконавця
районного відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції від
28.11.2013р. закінчено виконавче
провадження у зв'язку із зміною
місцезнаходження боржника, тобто ТОВ
„Комлайт". Окрім того, заявником вимог
суду не виконано, уповноваженого
представника в судове засідання не
направлено.

Районний відділ Державної виконавчої
служби Ужгородського районного
управління юстиції на виконання вимог
суду подав письмове пояснення по суті
доводів товариства з обмеженою
відповідальністю „Комлайт", м. Львів.
Окрім того, надав суду відомості про те,
що матеріали виконавчого провадження
направлено за місцезнаходженням
заявника, тобто до відділу ДВС
Личаківського МУЮ, м. Львів, пр.
Чорновола, 39.

ПАТ „КоІнвестБанк" свого представника
в судове засідання не направив,
письмового пояснення по суті скарги не
подав.

Личаківський відділ ДВС Личаківського
МУЮ, м. Львів ухвалою суду повідомлений
про дату судового засідання, однак,
явку уповноваженого представника в
судове засідання не забезпечив.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд вважає,
що скарга відповідача про визнання
постанови районного відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
районного управління юстиції від
21.11.2013р. про арешт майна недійсною не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно зі статтею 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон).

Згідно зі статтею 1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, зокрема судових наказів
(ст. 17 Закону). Державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1
ст. 19 Закону).

Згідно зі ст. ст. 19, 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний розглянути
заяву стягувача та прийняти до
виконання виконавчий документ
внаслідок чого винести постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження,
якщо не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

На підставі заяви стягувача 31.05.2013р.
державним виконавцем районного
відділу Державної виконавчої служби
Ужгородського районного управління
юстиції було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 38221658 та надано строк для
добровільного виконання до 07.06.2013р.

Зазначена постанова направлена
сторонам виконавчого провадження
(стягувачу та боржнику) у встановленому
законодавством порядку.

Окрім того, слід зазначити, що рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України.

В постанові про відкриття виконавчого
провадження від 31.05.2013, державний
виконавець дав можливість боржнику
виконати рішення суду в добровільному
порядку в семиденний строк з дати
винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
"Про виконавче провадження", за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Стаття 11 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлює, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Закону, заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб.

Постановою про відкриття виконавчого
провадження боржнику було
запропоновано виконати рішення суду
самостійно, у семиденний строк. Проте, у
встановлений державним виконавцем
строк рішення суду боржником не
виконано.

У відповідності до ч.1 ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено порядок
звернення стягнення на кошти та інше
майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Як свідчать матеріали справи, 21.11.2013
державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника.
Постанова про арешт майна боржника від
21.11.2013 отримана боржником у
встановленому законодавством порядку..

Пунктом 9.13 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17.10.2012 р. №9 визначено, що за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Дослідивши та оцінивши в сукупності
всі надані до матеріалів справи докази,
суд дійшов висновку, що дії районного
відділу Державної виконавчої служби
Ужгородського районного управління
юстиції від 21.11.2013р. про накладення
арешту на майно боржника не суперечать
нормам Закону України "Про виконавче
провадження", а тому державний
виконавець в порядку ст. 11, ч. 4 ст. 52, ч. 2
ст. 57 Закону України "Про виконавче
провадження" виніс постанову від 21.11.2013
про арешт майна боржника.

Тому скарга ТОВ „Комлайт" про
скасування постанови від 21.11.2013 про
арешт коштів (ВП 38569641), визнається судом
необґрунтованою та не підлягає
задоволенню з урахування
вищенаведеного.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю „Комлайт",
м. Львів від 27.11.2013р. б/н про визнання
постанови районного відділу Державної
виконавчої служби Ужгородського
районного управління юстиції від
21.11.2013р. про арешт майна недійсною
відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя О.Ф. Ремецькі