ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.02.14р. Справа № 18/180

За скаргою: ліквідатора Приватного
виробничого підприємства
"Експрес-Імпекс" арбітражного
керуючого Лихопьока Дениса Павловича

на дії Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську

У справі:

за позовом Приватного виробничого
підприємства "Експрес-Імпекс", м.
Дніпродзержинськ

до В1: Баглійського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського

управління юстиції, м.
Дніпродзержинськ

В2: Дніпропетровської філії
спеціалізованого державного
підприємства

"Укрспецюст", м. Дніпропетровськ

третя особа 1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Відкрите акціонерне
товариство Комерційний банк
"Південкомбанк", м. Дніпропетровськ
третя особа 2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Сабол", м.
Дніпропетровськ

третя особа 3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Закрите
акціонерне товариство "Міст України", м.
Дніпропетровськ

про зобов"язання повернення в натурі
майна - підшипників у кількості 2 196шт.
балансовою вартістю 617 252,02грн.

Суддя Петрова В.І.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2002 року Приватне виробниче
підприємство "Експрес-Імпекс"
звернулося до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
відповідача про зобов"язання
останнього повернути в натурі вилучене
майно - підшипники в кількості 2 196 шт.
балансовою вартістю 617 252,02 грн.

З урахуванням зміни позовних вимог,
позивач просив стягнути з відповідача
грошову компенсацію завданих йому
збитків в сумі 617 252,02 грн., так як за
заявою відповідача повернення майна в
натурі не є можливим у зв"язку із його
відсутністю.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 06.12.2002р.
позовні вимоги позивача задоволено,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 617 252,02 грн. та судові витрати.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.04.2003р. рішення господарського суду
від 06.12.2002 р. залишено без змін.

21.05.2003р. на виконання рішення
господарського суду від 06.12.2002р. видано
наказ.

Ухвалами Вищого господарського суду
України від 26.06.2003р. та 01.03.2004р.
повернуто без розгляду касаційні
скарги ВДВС Баглійського РУЮ на
рішення господарського суду від
06.12.2002р. та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суд від 22.04.2003р.

23.12.2010р. господарським судом
Дніпропетровської області розглянуто
справу за нововиявленими обставинами
та прийнято ухвалу про залишення
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 06.12.2002р.
без змін.

30.01.2014р. від ліквідатора
Приватного виробничого підприємства
"Експрес-Імпекс" арбітражного
керуючого Лихопьока Дениса Павловича
надійшла скарга на дії Управління
Державної казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську, в якій
він, посилаючись на ст.121-2
Господарського процесуального кодексу
України, просив визнати
неправомірними дії Управління
Державної казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську при
розгляді заяви про виконання рішення
суду; зобов'язати Управління
Державної казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську
прийняти заяву ліквідатора ПВП
"Експрес-Імпекс" про виконання рішення
суду, на підставі ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.09.2003р. по справі №18/180 та
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2007р.
по справі №18/180, як єдиного виконавчого
документа.

Згідно ст.121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

Відповідно до п.9.9. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" скарга має відповідати
загальним вимогам щодо змісту та форми
позовної заяви, передбаченим статтею 54
ГПК, з доданням до неї документів,
зазначених у пунктах 2, 4 частини першої
цієї статті і за необхідності -
зазначених у частинах другій і третій
статті 57 названого Кодексу, а також
містити відомості, перелічені в
пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82
Закону України "Про виконавче
провадження". У вирішенні питань, які
виникають у розгляді скарг на рішення,
дії або бездіяльність посадових осіб
Державної виконавчої служби, до заяв
учасників виконавчого провадження
(заявників) мають застосовуватися
положення ГПК, якими врегульовано
аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18,
21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9
частини першої статті 63, статті 64,
розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Скарга на дії Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську від 29.01.2014р. разом з
доданими до неї документами підлягає
поверненню без розгляду, оскільки
скаржником не подано доказів
надіслання відповідачу копії скарги і
доданих до неї документів.

Крім того, скаржнику слід звернути
увагу на те, що ст.121-2 Господарського
процесуального кодексу України, на яку
він посилається, передбачає розгляд
скарги на дії чи бездіяльністьорганів
Державної виконавчої служби.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про
державну виконавчу службу" органами
державної виконавчої служби є:
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень; районні, районні у містах,
міські (міст обласного значення),
міськрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Тобто, Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську не є органом
державної виконавчої служби в
розумінні ст.121-2 Господарського
процесуального кодексу України, на яку
посилається скаржник.

Керуючись п.6 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу арбітражного
керуючого Лихопьока Дениса Павловича
на дії Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську і додані до неї
документи без розгляду.

Додаток: скарга від 29.01.2014р. з доданими
до неї документами на 14 аркушах

Суддя В.І. Петрова