ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

« 11» лютого 2014 року
справа № 927/62/14

Позивач: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,

Відповідач: Прилуцька центральна
районна лікарня,

вул. Київська, 98, м. Прилуки, Прилуцький
район, Чернігівська область, 17500

Предмет спору: про стягнення
заборгованості в сумі 7568,40 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто, паспорт
серія НОМЕР_2

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

В судовому засіданні 11.02.2014 р. на
підставі ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
подано позов до Прилуцької центральної
районної лікарні про стягнення
заборгованості в сумі 7568,40 грн., з якої
7500,00 грн. сума основної заборгованості,
68,40 грн. 3% річних за період з 24.08.2013р. по
15.12.2013 р. включно. Позовні вимоги
обґрунтовані неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань згідно договору № 118 від
09.08.2013 р.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, повноважного представника не
направив, про дату, час та місце
судового засідання був двічі
повідомлений належним чином за адресою
державної реєстрації (а.с. 35, 46). Від
відповідача на адресу суду надійшла
факсограма, що містить відзив на
позовну заяву, відповідно до якого
відповідач підтвердив наявність
заборгованості за спірним договором в
сумі 7500 грн., зазначивши що всі
необхідні документи для перерахування
вказаних коштів своєчасно передані та
зареєстровані в Державній
казначейській службі, але до
теперішнього часу утворена
заборгованість погашена не була. У
відзиві відповідачем заявлено
клопотання про розгляд справи без
участі представника у судовому
засіданні. Суд заявлене клопотання
задовольнив.

З урахуванням відзиву відповідача
позивач у судовому засіданні від 11.02.2014
року надав заяву про відмову від
позовних вимог в частині трьох
відсотків річних у розмірі 68,40 грн.
Решту позовних вимог позивачем
підтримано .

Судом перевірено повноваження
представника позивача та роз'яснено
наслідки відмови від позову, наслідки
відмови позивачу зрозумілі. Суд заяву
позивача про відмову від позовних
вимог в частині стягнення трьох
відсотків річних в сумі 68,40 грн.
прийняв. Справа розглядається з
урахуванням поданої заяви.

Розглянувши подані документи і
матеріали, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору,
заслухавши повноважного представника
позивача, господарський суд , -

Встановив:

Відповідно до ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Між сторонами 09.08.2013р. укладено
договір № 118, відповідно до умов якого
позивач (продавець) є інтегрованим
постачальником канцтоварів, паперу та
інших засобів і предметів офісного
користування і зобов'язується
поставляти та передавати у власність
відповідача (покупця) вище згадане,
надалі - товар, а відповідач, в свою
чергу, зобов'язується приймати товар та
сплачувати його на умовах договору.
Предметом договору є продаж стільців
«ISO» BLACK C-38, в кількості 60 штук на
загальну суму 7500,00грн. (п. 1.1.,1.2.
договору) (а.с. 12).

На виконання умов договору, відповідно
до видаткової накладної № ШО1ПР99/15523
від 09.08.2013р. на суму 7500,00грн., (а.с. 17),
позивачем було поставлено, а
відповідачем в особі Сидоренко Л.М. на
підставі довіреності № 223 від 09.08.2013 р.
(а.с. 14) отримано товар на загальну суму
7500,00грн.

На оплату вартості поставленого товару
позивачем виставлено рахунок №
ШО1ПР88/15523 від 09.08.2013 р. на суму 7500 грн.
(а.с.16).

Відповідно до п. 4.1. договору, оплата в
сумі повної вартості партії товару має
бути перерахована покупцем на рахунок
продавця у 14 денний термін з дати
постачання товару. Оплата товару
здійснюється на підставі рахунку -
фактури, виставленого продавцем. Датою
поставки вважається дата отримання
товару, яка вказується в відповідних
товаросупровідних документах.

Строк оплати за поставлений товар
настав 24.08.2013 р. відповідно до п. 4.1
договору.

Відповідач за поставлений товар
в сумі 7500,00 грн. згідно договору № 118 від
09.08.2013 р. не розрахувався.

03.12.2013 р. позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія
щодо погашення утвореної
заборгованості згідно договору № 118
від 09.08.2013р. (а.с. 19-21). Відповідач
зазначену претензію отримав та надав
відповідь листом № 276 від 09.12.2013р.
підтвердивши наявність заборгованості
перед позивачем в сумі 7500,00грн. Причину
несплати відповідач пояснив затримкою
перерахунку коштів Державною
казначейською службою України,
зазначена заборгованість
зареєстровано в органах УДКСУ з 09.08.2013
р. № 308 (а.с. 22).

Таким чином, заборгованість
відповідача за спірним договором № 118
від 09.08.2013 р. за поставлений товар
складає 7500,00 грн., що також
підтверджується актом звіряння
взаємних розрахунків за період з
01.01.2013р. по 30.11.2013р. (а.с. 18).

Статтею 193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідач порушив умови
договору - за вартість отриманого
товару не розрахувався.

На момент винесення рішення судом
відповідач не надав доказів сплати 7500,00
грн. боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов в
частині стягнення з відповідача 7500,00
грн. основного боргу є обґрунтованим,
підтверджується матеріалами справи та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 68,40 грн. трьох відсотків
річних за період з 24.08.2013р. по 15.12.2013 р.
включно.

У судовому засіданні від 11.02.2014 року
позивачем надана заяву про відмову від
позовних вимоги в частині нарахування
трьох відсотків річних. Подану заяву
позивач обґрунтовує тим, що відповідач
є бюджетною установою та ним було вжито
всіх необхідних заходів на погашення
утвореної заборгованості, а саме
своєчасно зареєстровано платіжні
доручення на погашення боргу в органах
Державної казначейської служби
України, однак на теперішній час кошти
на погашення утвореної заборгованості
перераховані не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України, до
прийняття відмови позивача від позову
або до затвердження мирової угоди
сторін господарський суд роз'яснює
сторонам наслідки відповідних
процесуальних дій, перевіряє, чи є
повноваження на вчинення цих дій у
представників сторін.

Згідно ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач може відмовитись від позову.
Господарський суд не приймає відмови
від позову, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують
чиї-небудь права і охоронювані
законом інтереси.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку про прийняття
відмови позивача від позовних вимог в
частини нарахування трьох відсотків
річних, оскільки подана заява не
суперечить чинному законодавству та не
порушує права і охоронювані законом
інтереси інших осіб, в зв'язку із чим
суд припиняє провадження по справі в
частині нарахування трьох відсотків
річних в сумі 68,40 грн.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторони
пропорційно задоволеним вимогам
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 49, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження по справі в
частині стягнення трьох відсотків
річних на суму 68,40 грн. за відмовою
позивача.

2. Решту позовних вимог
задовольнити.

3. Стягнути з Прилуцької центральної
районної лікарні (17500, Чернігівська
область, м. Прилуки, вул. Київська, 98, ) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1,
р/р НОМЕР_3 ЗАТ "Приватбанк" м. Прилуки,
Прилуцьке відділення № 1
Чернігівського РУ, МФО 353586) - 7500,00 грн.
боргу, 1810,49 грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84
Господарського процесуального
кодексу України та підписано 11.02.2014.

Суддя
І.Г.Мурашко