ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

06.02.2014Справа № 901/4184/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз Україна»

до відповідача Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго»

про стягнення 375042,46 грн.

Суддя
Башилашвілі О.І.

Представники:

від позивача - Пількевіч В.В,
представник, довіреність № 14-60 від
22.02.2013;

від відповідача - Щеглов Д.А.,
представник, довіреність №20-3/7389 від
30.12.2013.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз Україна»
звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовом
до Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» про стягнення
суми 3 % річних 375042,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2011
між позивачем та відповідачем укладено
договір поставки природного газу для
вироблення теплової енергії для потреб
установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання № 4-ПГ-БО. Рішенням
господарського суду Автономної
Республіки Крим по справі №5002-12/3180-2012
від 30.10.2012 встановлено факт
прострочення відповідачем оплати
природного газу та стягнуто борг у
розмірі 9 456 493, 73 грн., 81 970,55 грн.
інфляційних втрат, 742 798, 67 грн. пені, 731
954,56 грн. - 7% штрафу, 153 346,31 грн. - 3 % річних
за період з жовтня 2011 року по грудень 2011
року.

Проте, у зв'язку з тим, що рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим по справі №5002-12/3180-2012
від 30.10.2012 досі не виконано, сума
заборгованості відповідачем не
погашена, позивач вважає, що на дату
подання цього позову має право
додатково вимагати від відповідача
сплати 3% річних за весь час
прострочення, тобто з 12.07.2012 по 06.11.2013.
Зазначене й стало причиною звернення
позивача із позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні
підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання надав
для долучення в матеріали справи копії
статутних документів, оригінали яких
оглянуто судом у судовому засіданні.
Відзив на позов відповідачем суду не
надано.

Враховуючи обмеження процесуальним
строком розгляду справи, суд вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, незважаючи на
неподання відповідачем відзиву на
позов, оскільки матеріали справи в
достатній мірі характеризують
обставини справи.

Розгляд справи відкладався відповідно
до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України в межах
строку, встановленого статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні у справі докази,
заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(Продавець) та Орендним підприємством
"Кримтеплокомуненерго" (Покупець)
укладений договір купівлі продажу
природного газу №4-ПГ-БО з Додатковими
угодами до нього.

Відповідно до пункту 1.1 договору
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупцю у 4 кварталі 2011 року
та у 2012 році імпортований природний
газ, для виробництва теплової енергії,
яка споживається бюджетними
установами та організаціями та іншими
споживачами, а Покупець зобов'язується
приймати та оплачувати газ на умовах
цього Договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що
Продавець передає Покупцеві з 01 жовтня
2011 року по 31 грудня 2012 року газ в обсязі
до 13776,0 тис. куб. м.

Приймання - передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання - передачі газу.

Позивачем на виконання умов договору
протягом жовтня 2011 року - грудня 2011
року було поставлено , а відповідачем
прийнято природний газ на загальну
суму 13837636,73 грн., що підтверджується
актами приймання - передачі природного
газу від 31.10.2011, 30.11.2011, 31.12.2011.

Оплата за газ здійснюється Покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця наступного за
місяцем поставки газу. (пункт 6.1.
договору).

Відповідачем було частково сплачено
кошти за поставлений природний газ на
загальну суму 4381143,00 грн., станом на
11.07.2012 відповідачем неоплачений
природний газ на суму 9456493,73 грн.

Так як за відповідачем утворилась
заборгованість в розмірі 9456493,73 грн.,
позивач звернувся 19.09.2012 з позовною
заявою про стягнення з відповідача
боргу у розмірі 9 456 493, 73 грн. за
договором купівлі - продажу природного
газу № 4-ПГ-БО від 30.09.2011, а також 81 970,55
грн. - інфляційних втрат, 742 798, 67 грн. -
пені, 731 954,56 грн. - 7% штрафу, 153 346,31 грн. - 3 %
річних.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим по справі
№5002-12/3180-2012 від 30.10.2012 позовні вимоги
задоволено та стягнуто з відповідача
борг у розмірі 9 456 493, 73 грн., 81 970,55 грн.
інфляційних втрат, 742 798, 67 грн. пені, 731
954,56 грн. - 7% штрафу, 153 346,31 грн. - 3 % річних
за період з жовтня 2011 року по грудень 2011
року.

Частиною 2 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим по справі
№5002-12/3180-2012 від 30.10.2012 суд встановив
факт порушення відповідачем грошового
зобов'язання щодо оплати одержаного
товару за умовами договору поставки
природного газу для вироблення
теплової енергії для потреб установ та
організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, а
також інших суб'єктів господарювання №
4-ПГ-БО від 30.09.2011.

Позивач, посилаючись на статтю 625
Цивільного кодексу України, звернувся
з даним позовом до суду про стягнення з
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» 375042,46грн. - 3%
річних за період з 12.07.2012 по 06.11.2013.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, перевіряючи
правомірність та правове
обґрунтування заявлених вимог, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Стаття 526 Цивільного кодексу України
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
(ст.ст. 612, 625 ЦК України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само трьох процентів
річних з простроченої суми,
здійснюється незалежно від тієї
обставини, чи був передбачений
договором відповідний захід
відповідальності.

Оскільки відповідач прострочив
виконання грошового зобов'язання за
договором, то у нього в силу наведених
приписів закону виникає обов'язок
сплатити суму 3% річних.

Суд перевіривши розрахунок суми позову
встановив, що він проведений правильно,
з урахуванням умов договору, за
належний період, з урахуванням оплат
відповідача та за виключенням періоду
стягнення 3% річних в рішенні
господарського суду Автономної
Республіки Крим по справі №5002-12/3180-2012
від 30.10.2012, а саме з 14.11.2011 по 11.07.2012.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про стягнення 375042,46грн.
- 3% річних за період з 12.07.2012 по 06.11.2013
підлягають задоволенню у повному
обсязі, як обґрунтовані, підтверджені
належними доказами та наявними
матеріалами справи.

Судові витрати зі сплати судового
збору судом покладаються на
відповідача, в порядку статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Оскільки позивачем, при подачі позову
до суду було сплачено судового збору у
розмірі 7140,85грн., тоді як мав сплатити 2%
від суми позовних вимог, суд вважає
необхідним стягнути з позивача в дохід
Державного бюджету недоплачену суму
судового збору в розмірі 360,00грн.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 11.02.2014.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго»
(Ідентифікаційний код 03358593; вул.
Гайдара, 3 а, м. Сімферополь, АР Крим, 95026)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз Україна»
(Ідентифікаційний код 20077720; вул.
Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001) 375042,46грн.
- 3% річних за період з 12.07.2012 по 06.11.2013,
7140,85грн. судового збору.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз Україна»
(Ідентифікаційний код 20077720; вул.
Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001)в дохід
Державного бюджету України (Управління
державної казначейської служби у м.
Сімферополі АРК ,
рахунок №3002, відкритий за кодом
класифікації доходів бюджету 22030001 в
Головному управлінні Державного
казначейства служби України в
Автономної Республіці Крим, м.
Сімферополь, код банку 824026) 360,00грн.
судового збору.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя О.І.
Башилашвілі