Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

06 лютого 2014 року
Справа № 927/11/14

Позивач: товариство з обмеженою
відповідальністю "ГРАНДПОСТАЧ",

вул. Мамсурова, 8б, м. Луцьк, Волинська
область, 43017

Відповідач: товариство з
обмеженою відповідальністю
"Відновлюючі Енергетичні Системи",

вул. 30 Років Перемоги, буд. 33, м. Щорс,
Чернігівська область, 15200

вул. Куценка, 7/3, м. Біла Церква, Київська
область, 09100

Предмет спору: про стягнення 42511,50 грн.

Суддя Лавриненко
Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем було подано позов про
стягнення з відповідача 39 426,70 грн.
боргу, 2627,70 грн. пені та 3% річних в
розмірі 590,20 грн., за неналежне
виконання умов договору поставки
№210513/2ГП від 21.05.2013 року.

В судовому засіданні 21.01.2014 року
представником позивача було надано
письмову заяву, в якій він повідомляє
суд, що фактична адреса відповідача - м.
Біла Церква, вул. Куценка, 7/3.

В поданому нормативно-правовому
обгрунтуванні підстав стягнення пені
та 3% річних позивач посилається на те,
що така відповідальність передбачена
умовами договору та
ст.ст.509,525,526,530,610,611,629 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 193,230
Господарського кодексу України та
ст.ст.1,3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов"язань".

В судовому засіданні 21.01.2014 року судом
було здійснено огляд оригіналів:
договору поставки №210513/2ГП від 21.05.2013
року, видаткових накладних: №541 від
21.05.2013 року, №454 від 21.05.2013 року, №544 від
28.05.2013 року, №545 від 28.05.2013 року, №694 від
06.06.2013 року; накладних (повернення
постачальнику) №1 від 19.06.2013 року, №2 від
19.06.2013 року, довіреностей №1 від 21.05.2013
року, №2 від 21.05.2013 року, №5 від 06.06.2013
року, акту звірки взаєморозрахунків.

В судове засідання 28.01.2014 року
повноважні представники сторін не
з'явилися.

Через канцелярію суду від позивача
надійшла письмова заява про зменшення
розміру позовних вимог в частині
стягнення пені та 3% річних та
відповідно стягнення з відповідача
39426,70 грн. боргу, 2517,73 грн. пені та 567,07
грн. 3% річних. Подану заяву позивач
обґрунтовує тим, що в періоді на який
нараховувалась пеня розмір облікової
ставки змінювався, а також враховуючи
п.п.4.2.1., 8.3. договору, згідно яких оплата
за кожну окрему партію товару
здійснюється покупцем на умовах оплати
з відстроченням платежу та відповідно
за затримку оплати чи прийняття товару
покупець сплачує постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
заборгованості за кожний день затримки
оплати чи прийняття відповідної партії
товару.

Ухвалою суду від 28.01.2014 року, відповідно
до ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України, суд прийняв до
розгляду письмову заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог в
частині стягнення пені та 3% річних та
відповідно стягнення з відповідача
39426,70 грн. боргу, 2517,73 грн. пені та 567,07
грн. 3% річних та відклав розгляд справи
на 06.02.2014р.

Позивач був належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення №07486745
від 30.01.2014 року, але повноважного
представника в судове засідання 06.02.2014
року не направив.

Відповідно до наданого позивачем
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, місцезнаходження
юридичної особи товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлюючі
Енергетичні Системи", вул. 30 Років
Перемоги, буд. 33, м. Щорс, Чернігівська
область, 15200

Ухвали суду від 09.01.2014р., від 21.01.2014р.,
від 28.01.2014 року, направлені на адресу
відповідача: вул. 30 Років Перемоги, буд.
33, м. Щорс, Чернігівська область, 15200,
повернулись до суду з поштовою
відміткою „Організація не працює".

Ухвали суду від 21.01.2014р., від 28.01.2014 року
направлені на адресу відповідача вул.
Куценка, 7/3, м. Біла Церква, Київська
область, 09100, були отримані
відповідачем, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень №02423771 від 24.01.2014 року та №
02388771 від 01.02.2014 року, але відповідач
повноважного представника в судові
засідання ні 28.01.2014 року, ні 06.02.2014р. не
направив, документів, витребуваних
ухвалами суду від 21.01.2014 року та від
28.01.2014р. суду не надав.

У відповідності до ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається зазначеним особам
за повідомленою ними господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Судом було вжито всі заходи щодо
належного повідомлення сторін про
час та місце судового засідання, але
відповідач витребувані судом
документи не надав, повноважного
представника в судове засідання не
направив. Про причини невиконання
вимог суду не повідомив.

Інших заяв та клопотань від сторін на
час слухання страви до суду не
надходило.

Судове засідання 06.02.2014 року
проводиться без фіксації технічними
засобами.

Ухвалою суду від 28.01.2014 року сторони
були повідомлені, що не з»явлення в
судове засідання повноважних
представників сторін не є перешкодою
для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 06.02.2014 року суд
перейшов до розгляду справи по суті за
наявними у справі документами, на
підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, господарський суд
ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочин є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу
України визначено, що правочин може
вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає
між суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу
України, господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності,
в силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управнена
сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Так, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Враховуючи, що позивачем було зменшено
позовні вимоги в частині стягнення
пені та 3% річних, суд розглядає дану
справу з урахуванням заяви позивача
про зменшення розміру позовних вимог.

21.05.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю „ГРАНДПОСТАЧ"
(постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю
„Відновлюючі Енергетичні Системи"
(покупець) було укладено договір
поставки № 210513/2ГП.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного
договору поставки № 210513/2ГП від 21.05.2013
року, постачальник (позивач) взяв на
себе зобов'язання передати у власність
покупця запасні та інші деталі (товар),
а покупець зобов'язується прийняти цей
товар та оплатити його загальну
вартість на умовах цього договору.

Згідно п. 2.1. договору поставки № 210513/2ГП
від 21.05.2013 року, асортимент, кількість
та ціни на товар узгоджуються
сторонами додатково, що
підтверджується виписаними
постачальником рахунками та
вказується в накладних на кожну окрему
партію товару (під партією товару
розуміється товар, об'єднаний одним
рахунком та накладною), які є
невід'ємними частинами цього договору.

Пунктами 3.1.-3.3. договору поставки №
210513/2ГП від 21.05.2013 року сторони
передбачили що ціна за одиницю товару
встановлюється згідно рахунку або
окремим протоколом погодження цін, яка
включає ПДВ та всі інші обов'язкові
платежі, передбачені чинним
законодавством України.

Договірні ціни за кожну окрему партію
товару вказуються в рахунках та
накладних.

Загальна сума договору складається із
суми вартості партій товарів,
поставлених постачальником покупцю
протягом строку дії цього договору.

Пунктом 11.1. договору поставки № 210513/2ГП
від 21.05.2013 року визначено, що цей
договір набирає чинності з моменту
його підписання обома сторонами та діє
до 31.12.2013 року, але в будь-якому випадку
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Зі змісту договору поставки № 210513/2ГП
від 21.05.2013 року вбачається, що за
юридичною природою вказаний договір є
договором поставки.

У відповідності до п.2 статті 712
Цивільного кодексу України, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона має
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обігу
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до п. 6.2. договору поставки №
210513/2ГП від 21.05.2013 року, передачу товару
та видачу відповідних документів на
вантаж постачальник здійснює на
підставі довіреності (типова форма
№М-2), а згідно п. 7.1. договору поставки №
210513/2ГП від 21.05.2013 року, передача та
приймання товару здійснюється
сторонами згідно накладної, яку
покупець в свою чергу зобов'язаний
протягом 5 робочих днів з моменту
отримання повідомлення прийняти товар,
підписати та повернути її
постачальнику.

На виконання умов договору поставки №
210513/2ГП від 21.05.2013 року, позивачем було
поставлено відповідачу товар, згідно
видаткових накладних: №451 від 21.05.2013
року на суму 12772,00 грн.; №454 від 21.05.2013
року на суму 1474,40 грн.; №544 від 28.05.2013
року на суму 23956,30 грн.; № 545 від 28.05.2013
року на суму 1380,00 грн.; №694 від 06.06.2013
року на суму 14393,00 грн., які підписані та
скріплені печатками сторін та копії
яких містяться в матеріалах справи,
огляд оригіналів яких було здійснено в
судовому засіданні 21.01.2014 року. Всього
відповідачу було поставлено товару по
вказаних накладних на загальну суму 53
975 грн. 70 коп.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується довіреностями на ім'я
Глазкова Юрія Володимировича: №1 від
21.05.2013 року, №2 від 21.05.2013 року, №5 від
06.06.2013 року. Копії вказаних
довіреностей міститься в матеріалах
справи, огляд їх оригіналів було
здійснено в судовому засіданні 21.01.2014
року.

Згідно із ч.1 ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як зазначено в п. 4.1.-4.3. договору
поставки № 210513/2ГП від 21.05.2013 року,
розрахунки між сторонами здійснюються
в українській валюті - гривні. Вид
розрахунків - безготівковий, шляхом
зарахування грошових коштів на
поточний банківський рахунок.

Оплата за кожну окрему партію товару
згідно договору здійснюється покупцем
на таких умовах: оплата за кожну окрему
партію товару згідно договору
здійснюється покупцем на умовах оплати
з відстроченням платежу (100% оплата за
товар, згідно цін вказаних у
відповідних рахунках, накладних на
протязі 14 робочих днів з моменту
отримання товару покупцем на підставі
накладної).

Фактом оплати є надходження грошових
коштів на розрахунковий рахунок
постачальника.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
був сплатити:

12772,00 грн. по накладній №451 від 21.05.2013
року та 1474,40 грн. по накладній №454 від
21.05.2013 року - до 10.06.2013 року включно;

23956,30 грн. по накладній №544 від 28.05.2013
року та 1380,00 грн. по накладній № 545 від
28.05.2013 року - до 17.06.2013 року включно;

14393,00 грн. по накладній №694 від 06.06.2013
року - до 27.06.2013 року (24.06.2013р. - вихідний
день).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем згідно накладних про
повернення постачальнику: №1 від 19.06.2013
року на суму 3799,00 грн. та № 2 від 19.06.2013
року на суму 5750,00 грн., копії яких
знаходяться в матеріалах справи, було
повернуто позивачу товару на загальну
суму 9549 грн., а також сплачено
відповідачем 5000,00 грн., що
підтверджується звітом про дебетові і
кредитові операції по рахунку 6428
„Грандпостач" ТОВ за період „червень
2013".

Таким чином, основна заборгованість
відповідача перед позивачем по
договору поставки № 210513/2ГП від 21.05.2013
року становить 39426 грн. 70 коп. Також
сума боргу 39426 грн. 70 коп.
підтверджується актом звірки
розрахунків, який підписаний
сторонами і копія позивачем додана до
матеріалів справи.

Позивач також просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 2517 грн. 73 коп. за
період прострочки з 11.06.2013 року по 09.12.2013
року, які розрахована відповідно до
п.8.3. договору поставки № 210513/2ГП від
21.05.2013 року.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1. ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України, виконання зобов'язань
за договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.08

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі
передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.3. договору поставки № 210513/2ГП
від 21.05.2013 року сторони передбачили, що
за затримку оплати товару покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
у період, за який сплачується пеня, від
суми заборгованості за кожний день
затримки оплати відповідної партії
товару.

Матеріалами справи підтверджується
прострочка відповідача щодо оплати
поставленого товару, а тому суд з
урахуванням вищевикладеного доходить
висновку, що позивачем правомірно
нараховано пеню в сумі 2517 грн. 73 коп. за
прострочку оплати поставленого товару
за період з 11.06.2013 року по 09.12.2013 року.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 567,07 грн. 3% річних за період
з 11.06.2013 року по 09.12.2013 року.

Пунктом 8.1. договору поставки № 210513/2ГП
від 21.05.2013 року передбачено, що за
порушення умов даного договору винна
сторона несе відповідальність,
встановлену цим договором та чинним
законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої.

Матеріалами справи підтверджується
прострочка виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань щодо оплати
поставленого товару, тому суд доходить
висновку, що позивачем правомірно
нараховано відповідачу 567,07 грн. 3%
річних за період з 11.06.2013 року по 09.12.2013
року.

Враховуючи, що відповідач в порушення
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України взяті на себе зобов'язання не
виконав, за отриманий товар своєчасно в
повній сумі не розрахувався, і вимоги
позивача не оспорив, суд доходить
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтовані і підлягають задоволенню
в частині стягнення 39426 грн. 70 коп.
основного боргу, 2517 грн. 73 коп. пені та
567,07 грн. 3% річних.

Оскільки спір виник у зв'язку з
неправомірними діями відповідача, то
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України та ст. 4
Закону України „Про судовий збір" від
08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача
судовий збір в розмірі 1720,50 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 205, 525, 526, 530, 546, 549,
610, 612, 614, 625, 626, 627, 692, 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 175, 193, 231, 232
Господарського кодексу України, ст. 4
Закону України „Про судовий збір",
ст.ст. 22, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлюючі
Енергетичні Системи", вул. 30 Років
Перемоги, буд. 33, м. Щорс, Чернігівська
область, 15200 (вул. Куценка, 7/3, м. Біла
Церква, Київська область, 09100) (р/р
8573 в Київське ГРУ ПАТ КБ
„Приватбанк" м. Київ, МФО 321842, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГРАНДПОСТАЧ", вул. Мамсурова, 8б, м.
Луцьк, Волинська область, 43017 (р/р
6428 в ПАТ КБ „Приватбанк", МФО 303440,
) 39 426,70 грн. боргу, 2517,73
коп. пені, 567,07 грн. 3% річних та 1720,50 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
Л.М.Лавриненко