КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2014 р. Справа№ 910/20739/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Білецькому Л.І.,

від позивача - не з`явились,

від відповідача - не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 2»

на рішення господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 року

у справі №910/20739/13 (суддя О.А. Грєхова)

за позовом приватного акціонерного
товариства «Отіс», м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 2», м. Київ

про стягнення 6 662,38 грн. -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року приватне акціонерне
товариство «Отіс» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 2» про
стягнення 6 662,38 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 року у справі №910/20739/13
позовні вимоги приватного
акціонерного товариства «Отіс»
задоволено в повному обсязі.
Присуджено до стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю «Рада 2» на
користь приватного акціонерного
товариства «Отіс» 6 662,38 грн. основного
боргу та 1 720,50 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Рада 2» подало до
Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
02.12.2013 року по справі №910/20739/13 та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги відповідач
посилається на те, що судом першої
інстанції неповно з'ясовані усі
обставини справи, що мають значення для
справи. Крім того, апелянт вказує, що
позивач у порушення п. 3.2 договору не
повинен був приступати до виконання та
виконувати роботи передбачені
договором.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.12.2013 року у
справі №910/20739/13 апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 2» на рішення
господарського суду міста Києва від
02.12.2013 року у справі №910/20739/13 прийнято
до провадження та призначено її
розгляд на 05.02.2014 року.

Сторони в судове засідання 05.02.2014 року
не з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, заяв та клопотань не
подавали, хоча належним чином були
повідомленні про дату та час судового
засідання.

Позивач не скористався своїм правом
згідно ч. 1 ст. 96 Господарського
процесуального кодексу України та не
надав суду відзив на апеляційну скаргу,
що, згідно ч. 2 ст. 96 Господарського
процесуального кодексу України, не
перешкоджає перегляду рішення
місцевого господарського суду.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 10.08.2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "Рада - 2", як
замовником (надалі -
відповідач/замовник) та приватним
акціонерним товариством "ОТІС", як
підрядником (надалі -
позивач/підрядник) укладено договір D 21
Т № 643 на виконання робіт з ремонту
ліфта (надалі -договір) (а.с.10).

Відповідно до пункту 1.1 договору,
предметом договору є виконання
відновлювальних робіт з ремонту 1-го
пасажирського ліфта (рег. № 24987),
встановленого у житловому будинку
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рада-2" за адресою:
вул. Ахматової, 3 (2 під.), які замовник
доручає, підрядник приймає до
виконання, в терміни визначені
сторонами та за умови попередньої
оплати вказаних робіт.

Пунктом 1.4 договору сторони погодили,
що перелік робіт, що підлягають
виконанню, визначається відповідним
кошторисом та погоджується сторонами
до початку їх виконання.

Вартість договору на момент укладання
складає - 6662,38 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1110,40 грн.
Остаточна вартість договору буде
уточнена по факту виконання робіт та
підтверджена актами виконаних робіт
відповідної форми (пункт 2.1. договору).

Згідно з пунктом 2.2 договору договірна
ціна визначається у відповідності до
"Правил визначення вартості
будівництва" ДБН Д.1.1-1-2000 та
погоджується сторонами. Зазначена ціна
може коригуватися за згодою сторін у
разі істотного зростання цін на
ресурси - у розмірі більше 10 % від
передбачених кошторисами, зміни
законодавства з питань оподаткування
та оплати праці, якщо це впливає на
вартість робіт, якщо виникла потреба у
виконанні додаткових робіт, не
врахованих кошторисною документацією.

Відповідно до пункту 3.1 договору
фінансування робіт, які підлягають
виконанню за даним договором,
здійснюється за рахунок коштів
Замовника.

Виконані відновлювальні роботи з
ремонту ліфта, оформлюються актами
приймання виконаних будівельних робіт
форми КБ-2в та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт форми КБ-3.
Форми КБ-2в, КБ-3 оформлюються
підрядником в 4-х примірниках і
підписуються уповноваженою особою
підрядника з однієї сторони та
уповноваженою особою замовника з
другої сторони і завіряються круглими
печатками (пункт 3.3. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що акт
приймання виконаних будівельних робіт
(відновлювальні роботи з ремонту ліфта)
форми КБ-2в № 643 110-Т14 від 15.08.2012 року
(а.с.14-15) та довідка про вартість
виконаних будівельних робіт форми КБ-3
від 15.08.2012 року (а.с.16), які підписані
уповноваженими представниками сторін
(замовника та підрядника), посвідчені
печатками останніх, загальна вартість
виконаних позивачем та прийнятих
відповідачем робіт склала 6662,38 грн.

При цьому, відповідач не заперечує той
факт, що в 2012 році позивачем були
виконані вказані роботи за договором
підряду, сторонами підписані
відповідні акти приймання виконаних
будівельних робіт КБ-2в та довідки про
вартість виконаних робіт КБ-3, сума
заборгованості відповідача перед
позивачем складає 6662,38 грн.

Внаслідок відсутності оплати
виконаних робіт з боку відповідача,
позивач направив відповідачу вимогу №
90 від 02.10.2013 щодо сплати заборгованості
за виконані в серпні 2012 року роботи, яку
відповідач отримав 03.10.2013 року за
вхідним №02-357. Однак відповідач
відповіді позивачу не надав,
заборгованість станом на час звернення
позивача з позовом до суду не сплатив.

Відтак, на переконання колегії суддів
та в підтвердження висновків суду
першої інстанції, у відповідача настав
строк виконання грошового зобов'язання
в сумі 6662,38 грн. перед позивачем за
виконані останнім роботи з урахуванням
положень п. 1.1, п. 2.1, п. 3.1, п. 3.3, п. 9.1
договору підряду та ст. 530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст договору, з якого
виникли цивільні права та обов'язки
сторін, колегія суддів дійшла до
висновку, що укладений між сторонами
правочин за своїм змістом і правовою
природою є договором підряду, який
підпадає під правове регулювання ст.837 -
ст.864 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Умовами договору (п.3.2) передбачено 100%
передоплата. Однак , як вбачається з
матеріалів справи позивач не надсилав
відповідачу рахунок-фактури, а в серпні
місяці виконав роботи, що
підтверджується підписаним актом
виконаних робіт №643 110-Т14 від 15.08.2012 року
(а.с.14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного
кодексу України якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Враховуючи той факт, що умовами
договору не встановлено строк оплати
вже виконаних робіт, то це зумовлює
застосування ч.2 ст. 530 Цивільного
кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає з договору або
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи
02.10.2013 року позивач направив
відповідачу вимогу вих. № 90 (а.с.17), в
якій просив останнього здійснити
оплату виконаних робіт протягом 5-ти
днів після отримання вимоги. Вказану
вимогу відповідач залишив без
відповіді.

Відповідачем не надано суду доказів в
порядку ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України на
підтвердження здійснення розрахунку з
позивачем за виконані останнім роботи,
а тому висновок суду першої інстанції
щодо задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача 6662,38 грн. боргу колегія суддів
вважає законним та обґрунтованим.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
оскаржуване рішення суду прийнято у
відповідності з вимогами чинного
матеріального та процесуального права,
підстав його скасовувати або змінювати
не вбачається. Доводи скаржника
зводяться до намагань надати їм
перевагу над встановленими судом
першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, що не впливає
на результат розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що обставини, на які
посилається скаржник, не можуть бути
підставою для зміни або скасування
рішення господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 року у справі №910/20739/13.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Рада 2" на
рішення господарського суду міста
Києва від 02.12.2013 року у справі №910/20739/13
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 02.12.2013 року у справі
№910/20739/13 залишити без змін.

3. Справу №910/20739/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.В. Агрикова

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз