ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 911/4555/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Торговий дім "Червона
зірка",

05002, м. Кіровоград, вул. Орджокінідзе, 7,
оф. 105

до Приватного підприємства
"Гідроспецекспорт",

07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м.
Вишгород, вул. Кургузова, 3 А, кв. 172

про стягнення 61 853,48 грн.

за участю представників:

позивача - Гуміліна Т.І. (довіреність
від 25.11.2013 № 81);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Приватного акціонерного товариства
"Торговий дім "Червона зірка", (далі -
позивач) до Приватного підприємства
"Гідроспецекспорт" (далі - відповідач)
про стягнення 61 853,48 грн., з яких: 58 965,00
грн. - основний борг та 2 888,48 грн. - 3 %
річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем
зобов'язання з оплати товару, що
поставлений позивачем.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.12.2013 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
24.12.2013.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 26233
від 24.12.2013) позивачем подано документи
на вимогу ухвали суду від 06.12.2013.

У судове засідання 24.12.2013 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
суду від 06.12.2013 не виконав, розгляд
справи відкладено на 21.01.2014.

У судове засідання 21.01.2014 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
суду від 06.12.2013 не виконав, розгляд
справи відкладено на 04.02.2014.

У судовому засіданні 04.02.2014 представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги та просив суд їх задовольнити з
підстав, що викладені у позові.

Відповідач письмовий відзив на позовну
заяву не подав, представника у судове
засідання вдруге не направив, не
повідомивши про причини, хоча належним
чином повідомлений про дату та час
судового засідання.

Нез'явлення у судове засідання
представника відповідача та неподання
відповідачем письмового відзиву на
позов не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 04.02.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього в
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Позивачем відповідачеві передано
товар, що підтверджується наявною у
матеріалах справи видатковою
накладною: від 30.03.2012 № ЧЗ-0002117 на суму 108
965,00 грн., що підписана уповноваженими
представниками сторін та довіреністю
від 29.03.2012 № 433559, що підписана
уповноваженою особою відповідача
(оригінали долучено до матеріалів
справи).

Відповідно до тверджень позивача, які
не заперечені відповідачем, до
передачі спірного товару за
вищевказаною видатковою накладною,
договір у формі єдиного письмового
документу між сторонами не укладався.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 638
Цивільного кодексу України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 639
Цивільного кодексу України договір
може бути укладений у будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Зважаючи на те, що у погодженій
сторонами видатковій накладній
визначено найменування, кількість,
ціну товару, суд дійшов висновку про
погодження сторонами істотних умов
договору купівлі-продажу у спірних
правовідносинах та укладення між
сторонами договору купівлі-продажу в
простій письмовій формі.

До матеріалів справи подано
рахунок-фактуру від 30.03.2012 ЧЗ-0000627.

Як зазначається позивачем та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач частково оплатив отриманий
товар на суму 50 000,00 грн., що
підтверджується банківською довідкою
від 20.12.2013 № 06.3-14037, яка засвідчена
підписом уповноваженої особи
банківської установи та скріплена
відбитком її печатки (оригінал у
матеріалах справи).

Дослідивши докази часткової оплати,
судом встановлено, що в призначенні
платежу відповідач посилається саме на
рахунок-фактуру від 30.03.2012 ЧЗ-0000627, який
є підставою оплати за поставлений
товар та який зазначається в
довіреності, що долучена до матеріалів
справи та спірній видатковій
накладній, тому суд пов'язує вказані
первинні документи між собою, як докази
наявного боргу.

За таких обставин, за відповідачем
утворилась заборгованість у розмірі 58
965,00 грн. - різниця між загальною
вартістю товару та перерахованими
коштами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем направлено на адресу
відповідача претензію від 16.01.2013 № 2 з
вимогою сплатити заборгованість у сумі
58 965,00 грн. До матеріалів справи подано
докази надсилання відповідачеві
претензії.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Згідно
приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Пунктом 2 статті 692
Цивільного кодексу України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Згідно з вимогами статті 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Як встановлено судом, факт передачі
позивачем товару підтверджується
видатковою накладною.

При цьому, підписання покупцем -
відповідачем видаткової накладної, яка
є первинним обліковим документом у
розумінні Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, фіксує факти
здійснення господарських операцій і
встановлення договірних відносин
сторін та є підставою виникнення
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за отриманий товар.

Відповідно до статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо інше не
передбачено договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 530
Цивільного кодексу України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

За результатами розгляду матеріалів
справи, з'ясування всіх обставин справи
в їх сукупності та з урахуванням вимог
чинного законодавства, суд дійшов
наступних висновків про застосування
норм цивільного законодавства до даних
правовідносин у частині
співвідношення з частиною 2 статті 530
статті 692 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено
укладеним сторонами договором або
актом цивільного законодавства,
перебіг строку виконання грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу, починається
з моменту прийняття товару або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього і положення
частини 2 статті 530 Цивільного кодексу
України в якій ідеться про строк
(термін) виконання боржником обов'язку,
що не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, до
відповідних правовідносин не
застосовується.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідач доказів повної оплати
товару суду не надав.

Відповідно до вищезазначених вимог
чинного законодавства, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином в
установлений строк. Оскільки
відповідач, в порушення статей 525, 526, 615
Цивільного кодексу України, взяті на
себе зобов'язання з оплати товару
своєчасно не виконав, враховуючи, що
матеріалами справи підтверджується
сума боргу, позовна вимога в розмірі 58
965,00 грн. підлягає задоволенню
повністю.

У зв'язку з простроченням відповідачем
виконання грошового зобов'язання,
позивач на підставі статті 625
Цивільного кодексу України заявляє до
стягнення 3% річних у розмірі 2
888,48 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З метою всебічного, повного і
об'єктивного розгляду обставин справи,
суд здійснив перерахунок розміру 3 %
річних та з'ясував, що наданий
позивачем розрахунок є арифметично
вірними та відповідає обставинам
справи, а тому позовна вимога про
стягнення 2 888,48 грн. 3% річних підлягає
задоволенню у повному обсязі.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 58 965,00 грн.
основного боргу та 2 888,48 грн. 3% річних є
доведеними, обґрунтованими,
відповідачем не спростованими, а,
відтак, підлягають задоволенню.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 1 720,50
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Гідроспецекспорт" (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул.
Кургузова, 3 А, кв. 172, ідентифікаційний
) на користь Приватного
акціонерного товариства "Торговий дім
"Червона зірка" (05002, м. Кіровоград, вул.
Орджокінідзе, 7, оф. 105, ідентифікаційний
) 58 965 (п'ятдесят вісім
тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 00
коп. основної заборгованості, 2 888 (дві
тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн.
48 коп. 3% річних та 1 720 (одна тисяча
сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 10.02.2014.

Суддя
С.О. Саванчук