РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2014 р.
Справа № 918/1535/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді Гудак
А.В. ,

судді
Олексюк Г.Є.

при секретарі Карпець О.О,

за участю представників сторін:

позивача - Сидорук Р.В.

відповідача - Горчак Ю.П.

розглянувши апеляційну скаргу
Рівненської міської ради на рішення
господарського суду Рівненської
області від 29.11.13 р. у справі № 918/1535/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "РІВНЕ-СТИЛЬ"

до Рівненської міської ради

про розірвання договору оренди
земельної ділянки

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 29.11.2013 р. у
справі №918/1535/13 (суддя Романюк Р.В. )
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "РІВНЕ-СТИЛЬ" до
Рівненської міської ради про
розірвання договору оренди земельної
ділянки задоволено повністю.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення, виходив з того, що позовні
вимоги відповідають чинному
законодавству і фактичним обставинам
справи та підтверджені належними
доказами.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Рівненської
області від 29.11.2013 р. у справі №918/1535/13
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Рівненської
області від 29.11.2013 р. у справі №918/1535/13
повністю і прийняти нове рішення, яким
у позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "РІВНЕ-СТИЛЬ"
відмовити.

В апеляційній скарзі Рівненська
міська рада посилається на ту
обставину, що господарський суд
Рівненської області порушив норми
матеріального та процесуального права
що призвело до неправильного вирішення
питання та винесення помилкового
рішення. Крім того, суд не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Відтак, апелянт звертає увагу на те що,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рівне-Стиль» не
надані докази направлення до
Рівненської міської ради пропозиції
про розірвання договору оренди землі,
оформленої відповідно до норм чинного
законодавства.

Крім того, право користування (в т.ч. на
правах оренди) земельною ділянкою, на
якій знаходиться нерухомість,
переходить до набувача об'єктів
нерухомості, винятково за умови, якщо в
момент їх відчуження у попереднього
власника, згідно вимог земельного
законодавства України, таке право було
і воно належним чином посвідчене.

При цьому, скаржник стверджує, що
реєстрація права власності на будівлю
і споруду автоматично не тягне за собою
перехід права користування земельною
ділянкою під нею, оскільки в положеннях
статті 377 Цивільного кодексу України і
статті 120 Земельного кодексу України
йдеться про перехід права власності на
землю при переході права власності на
об'єкт нерухомості на підставі
договору відчуження.

Разом з тим, апелянт зазначає, що
виникнення права власності на об'єкт
нерухомості не на підставі договору
відчуження не тягне за собою
безумовного переходу права власності
на земельну ділянку під об'єктом
нерухомості, а вимагає в цьому випадку
окремого договірно-правового
регулювання шляхом укладання
відповідних цивільно-правових угод між
власником земельної ділянки і
власником споруди в установленому
порядку. При цьому, закон не встановлює
обов'язковість укладання чи поновлення
з вказаних підстав договору оренди
земельної ділянки, на якій розташована
будівля, проте визначає переважне
право власника об'єкта нерухомості на
ділянку, на якій він розташований.

Отже, правочини, що тягнуть перехід
права власності на об'єкт нерухомості,
одночасно є підставою для переходу
права на землю, проте оформлення такого
права здійснюється у встановленому
законом порядку.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
16.01.2014 р. апеляційну скаргу Рівненської
міської ради прийнято до провадження,
справу призначено до слухання.

У судовому засіданні представник
відповідача - Рівненської міської ради
Горчак Ю.П. підтримала доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
надала пояснення на обгрунтування
своєї правової позиції. Вважає, що
рішення господарського суду
Рівненської області від 29.11.13 р. у
справі №918/1535/13 є незаконним та таким,
що прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати повністю і
винести нове рішення, яким у позові
ТзОВ "Рівне-Стиль" відмовити.

Представник позивача - Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Рівне-Стиль" Сидорук Р.В. заперечив
проти доводів апеляційної скарги та
надав пояснення на обгрунтування своєї
правової позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 29.11.13 р. у справі №918/1535/13 є
законним та обгрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15
серпня 2005 року між Рівненською міською
радою (Орендодавець) та Закритим
акціонерним товариством "Рівне-Стиль"
(Орендар) правонаступником якого є
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівне-Стиль"
укладено договір оренди земельної
ділянки за реєстровим № 3662,
зареєстрованого Рівненською
регіональною філією Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" при Держкомземі
України, про що зроблено запис від 08
вересня 2005 року за №52 у книзі
записів державної реєстрації за
умовами якого у відповідності до ст.ст.
93, 124 Земельного кодексу України
Орендодавець - Рівненська міська рада,
згідно рішення Рівненської міської
ради двадцять дев'ятої сесії
четвертого скликання №1282 від
22.03.2005року, передає, а Орендар приймає в
оренду земельну ділянку загальною
площею 4685 кв.м, яка знаходиться в м.
Рівне, вул. Соборна, 16, строком на 49
років.

Відповідно до пункту 3 Договору
передбачено, що на земельній ділянці,
яка орендується знаходяться об'єкти
нерухомого майна, а саме: комплекс: гол.
вироб. корпус (А-3); корпус підготовчого
цеху і готової продукції (Б-2); клуб,
медпункт (В-1); контора, їдальня (Г-1);
механ. Цех (Д-10); прохідна (Е-1), склад
фурнітури, адмінприміщення (Ж-2), що
належать Орендарю на підставі рішення
Господарсько суду Рівненської області
по справі № 15/399 та зареєстрованого в
Рівненському міському бюро технічної
інвентаризації в книзі 2, номер запису
24-113.

Згідно пунктів 9, 11 даного договору
орендна плата вноситься Орендарем
виключно у грошовій формі незалежно
від результатів своєї діяльності та у
відповідності до довідки № 03-97, виданої
Рівненським міським управлінням
земельних ресурсів 27.07.2005року та
становить 9 256 грн. 70 коп. Орендна плата
сплачується орендарем щомісячно
рівними частинами протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
місяця.

15 серпня 2005 р. Рівненською
міською радою та Закритим акціонерним
товариством «Рівне-Стиль»
правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Рівне-Стиль" підписано акт
приймання-передачі земельної ділянки в
оренду.

12 грудня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Рівне-Стиль" та Рівненською міською
радою укладено додатковий договір про
внесення змін до договору оренди від 08
вересня 2005 року № 52, яким
викладено п. 2 договору у новій
редакції, згідно із якою в оренду
передається земельна ділянка, площею
3769 кв.м.

20 серпня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Рівне-Стиль" та Рівненською міською
радою укладено додатковий договір про
внесення змін до договору оренди від 08
вересня 2005 року № 52, яким змінено
розмір орендної плати за земельну
ділянку площею 3769 м.

Відповідно до пункту 9 додаткового
договору від 20.08.2012р. За оренду
земельної ділянки Орендар сплачує
Орендодавцю орендну плату виключно у
грошовій формі. Розмір орендної плати в
рік за земельну ділянку площею 4059 кв.м.
складає 78 922 грн. 81 коп., що становить 3,0 %
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки. Розмір орендної
плати в рік за земельну ділянку площею
3769 кв.м. складає 73 284 грн. 08 коп. що
становить 3,0 % від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем в період з 05.02.2010р. по 08.04.2011р.
укладено ряд договорів, згідно яких
об'єкти нерухомого майна, які
знаходяться на орендованій земельній
ділянці, були відчужені на користь
третіх осіб, про що повідомлено
відповідача у справі.

11.02.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівне-Стиль"
направило на адресу Рівненської
міської ради лист про розірвання
договору оренду земельної ділянки від
15 серпня 2005 року, у зв'язку з
відчуженням всіх будівель, що належали
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Рівнре-Стиль" по вул.
Соборній, 16, у м.Рівне.

14.03.2013 року Управління земельних
відносин направило на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівне-Стиль"
відповідь на звернення у якій
зазначило, що вилучення земельної
ділянки на вул. Соборній, 16 з
користування Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівне-Стиль" можливе
після передачі в оренду земельної
ділянки новим власникам нерухомого
майна на підставі поданих ними на ім'я
міського голови клопотань та
документів, необхідних для прийняття
відповідних рішень сесією міської
ради.

19.09.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівне-Стиль"
повторно направило на адресу
Рівненської міської ради вимогу про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 15 серпня 2005 року та
додаткових договорів до нього.

11.10.2013 року Управління земельних
відносин повідомило Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Рівне-Стиль", що на розгляд сесії
Рівненської міської ради підготовлено
проект рішення про припинення права
оренди земельної ділянки та розірвання
договору оренди землі на вул. Соборній,
16. Про розгляд питання сесією міської
ради Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівне-Стиль" буде
повідомлено додатково.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 148 Господарського
кодексу України земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною державою. Право
власності на землю гарантується. Це
право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою відповідно до Земельного
кодексу України та інших законів.

Відносини землекористування
врегульовані Земельним кодексом
України (далі -ЗК України), Законом
України «Про оренду землі» від 06.10.1998
року № 161-ХІУ, зі змінами, який є
спеціальним законом стосовно відносин,
пов'язаних з орендою землі, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України
передбачено, що право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Орендою землі у відповідності до ст. 1
Закону України «Про оренду землі» є
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

За частиною 1 статті 188 Господарського
кодексу України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Водночас частиною 2 вищезазначеної
статті встановлено, що сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором.

Згідно з частиною 3статті 188
Господарського кодексу України
сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду (частина 4 статті 188 ГК
України).

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про
оренду землі», відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до ст.
13 Закону України «Про оренду землі», це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що порядок
набуття та припинення прав на земельні
ділянки визначається Земельним
Кодексом України, за приписами статей
93, 124, 125 якого правом оренди земельної
ділянки є засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності,
що виникає після укладення договору
оренди та його державної реєстрації.

Пунктами "а", "е" частини 1 статті 141 ЗК
України визначено, що підставами
припинення права користування
земельною ділянкою є, між іншим,
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою та
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці.

Договір оренди землі припиняється,
зокрема, у разі набуття права власності
на житловий будинок, будівлю або
споруду, що розташовані на орендованій
іншою особою земельній ділянці. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в порядку, встановленому
законом (частини 1, 3 статті 31 Закону).

Разом з тим, статтею 32 Закону України
«Про оренду землі» передбачено такий
спосіб припинення договору оренди
землі як його дострокове розірвання за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін договору.

Частиною 2 статті 120 Земельного кодексу
України передбачено, якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Згідно ч. 1 п. 2 статті 651 Цивільного
кодексу України встановлено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Також за статтею 652 Цивільного кодексу
України у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору, та не досягнення сторонами
згоди щодо розірвання договору,
договір може бути розірваний судом за
ініціативою заінтересованої сторони
за одночасної наявності підстав,
передбачених частиною 4 вказаної
статті.

Аналіз наведених норм законодавства
свідчить про те, що припинення
земельних орендних правовідносин може
відбуватися як у добровільному порядку
за згодою сторін, за їх волевиявленням,
оформленим у відповідній формі зі
сторони органу місцевого
самоврядування, так і у встановлених
законодавством випадках на вимогу
однієї з сторін за рішенням суду
незалежно від волевиявлення іншої
сторони, в тому числі й органу
місцевого самоврядування.

Таким чином, для правильного вирішення
даного спору, необхідно встановити
наявність чи відсутність підстав для
розірвання (припинення) договору
оренди земельної ділянки в судовому
порядку за чинним законодавством,
відповідно до обставин та підстав,
наведених позивачем у позові.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "РІВНЕ-СТИЛЬ" в період
з 05.02.2010р. по 08.04.2011р. уклало ряд
договорів, згідно яких об'єкти
нерухомого майна, які знаходяться на
орендованій земельній ділянці, були
відчужені на користь третіх осіб, про
що повідомлено Рівненську міську раду,
відповідача у справі.

Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу
України передбачено, що до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

У зв'язку з тим, що станом на день
розгляду спору позивач не є власником
об'єктів нерухомого майна,
розташованих на земельній ділянці, яка
є предметом спірного договору оренди і
позивач неодноразово заявляв про
відмову від користування зазначеною
земельною ділянкою, колегія суддів
апеляційного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
обґрунтованість позовних вимог як в
частині розірвання договору оренди
земельної ділянки від 15.08.2005 року, так і
в частині розірвання додаткових угод,
укладених в межах цього договору.

Крім цього колегія суддів зазначає, що
аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
06.06.2011 у справі №11/227.

Відтак, з урахуванням вище викладеного,
доводи апеляційної скарги Рівненської
міської ради суд апеляційної інстанції
не вважає переконливими та відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської міської
ради на рішення господарського суду
Рівненської області від 29.11.2013 р. у
справі №918/1535/13 залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Справу №918/1535/13 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Гудак А.В.

Суддя
Олексюк Г.Є.