КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. Справа№ 910/10823/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рєпіної Л.О.

суддів: Суліма В.В.

Тарасенко К.В.

розглянув апеляційну скаргу ПАТ "Банк
Форум" на рішення господарського суду
м.Києва від 25.09.2013року № 910/10823/13 (суддя
Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"

до Приватного
підприємства "Нива-В.Ш."

треті особи Відділ державної
виконавчої служби Дзержинського

міського управління
юстиції Донецької області

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укренергоцентр"

про визнання аукціону
недійсним.

дослідивши та вивчивши матеріали
справи, апеляційну скаргу, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва
№910/10823/13 від 25.09.2013р. відмовлено ПАТ
"Банк Форум" у задоволенні позову до про
визнання недійсним аукціону.

Не погоджуючись з рішенням позивач,
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
просить його скасувати та прийняти
рішення про задоволення позову.

Представники відповідачів та третіх
осіб в судове засідання не з'явились,
причина суду не відома.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги, вважає рішення
господарського суду таким, що підлягає
скасуванню.

Президія Вищого господарського суду
України від 19.07.2010 р. N 04-06/113 "Про
внесення змін і доповнень до деяких
роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України і президії
Вищого господарського суду України"
зазначила наступне: Господарський суд
з урахуванням обставин конкретної
справи може не брати до уваги доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника підлягає доведенню
учасником судового процесу на
загальних підставах.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду
(постанова Пленуму ВГСУ від 16.01.2013 р. N 3).

Враховуючи наявні у матеріалах справи
поштові повідомлення про отримання
сторонами ухвали суду про порушення
провадження за апеляційними скаргами
та призначення справи до слухання,
відсутність будь-яких клопотань або
заяв, колегія суддів вважає можливим
розглянути справу у відсутність сторін
що не з'явились.

Розглянувши справу за правилами
розділу ХІІ Господарського
процесуального кодексу України, суд
дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи,
19.04.2012 державним виконавцем накладено
арешт на майно боржника ТОВ
"Укренергоцентр"(акт опису й арешту б/н
від 19.04.2012).

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 12.07.2012, на підставі
наказу Господарського суду міста Києва
від 06.04.2012 у справі № 5011-21/42-2012, відкрито
виконавче провадження № 33394751 про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укренергоцентр" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" 26 202 375,90 грн суму
основного боргу, 242 347,80 грн суму пені за
порушення строку сплати відсотків, 56
460,00 грн суму судового збору.

13.08.2012 між відділом державної
виконавчої служби Дзержинського
управління юстиції та ПП "Нива-В.Ш."
укладено договір № 0512502 про надання
послуг по організації і проведенню
аукціону з реалізації арештованого
рухомого майна (далі - Договір),
предметом якого є здійснення сторонами
дій, пов'язаних з виконанням вимог умов
генерального договору про реалізацію
арештованого майна, на яке звернено
стягнення державними виконавцями при
примусовому виконанні рішень № 4 від
23.01.2012 з надання послуг по реалізації
арештованого рухомого майна, шляхом
його продажу на аукціоні, на яке
звернено стягнення державним
виконавцем при примусовому виконанні
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) (п. 1.1 Договору).

Листом від 23.08.2012 № 2641 філія 05 ПП
"Нива-В.Ш." повідомила ВДВС
Дзержинського МУЮ Лот № 1, а саме:
козловий кран (аналог КК-10)
грузовантажністю 10 тн, номер крану 132,
кран перебуває в несправному стані,
довгий час не працював, кран вкритий
корозією, кран козловий належить
списанню як металобрухт; підкрановий
путь, кранові рельси Р-38, довжина 130м,
яка вкрита корозією, тріщини на робочій
поверхні, підкрановий путь належить
списанню як металобрухт, було
опубліковано на сайті ДП
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України під № 448990 від 22.08.2012;
аукціон згідно даного повідомлення мав
відбутися 07.09.2012. Згідно листа філії 05
ПП "Нива-В.Ш." від 07.09.2012 № 2777 07.09.2012
аукціон не відбувся у зв'язку з
відсутністю купівельного попиту, разом
з цим відділу державної виконавчої
служби було запропоновано провести
переоцінку майна боржника з наданням
відповідного акту переоцінки майна.

Відповідно до листа філії 05 ПП
"Нива-В.Ш." № 267 Лот № 1 було опубліковано
на сайті ДП "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України під № 482325
від 06.02.2013; аукціон згідно даного
повідомлення мав відбутися 25.02.2012.
Згідно листа від 25.02.2013 № 369 25.02.2012
аукціон не відбувся у зв'язку з
відсутністю купівельного попиту;
відділу державної виконавчої служби
було запропоновано провести
переоцінку майна боржника з наданням
відповідного акту переоцінки майна.

Згідно листа філії 05 ПП "Нива-В.Ш." № 443
Лот № 1 було опубліковано на сайті ДП
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України під № 487393 від 07.03.2013;
повідомлено, що аукціон по реалізації
майна згідно даного повідомлення
відбудеться 25.03.2013.

Згідно протоколу № 0512502-1 від 25.03.2013
оголошено перелік учасників аукціону,
відповідно до якого в аукціоні взяли
участь: Ігнатко Володимир
Олександрович; Карасьов Андрій
Сергійович; Мікіш Юрій Броніславович.

Переможцем аукціону, згідно даного
протоколу, став Мікіш Юрій
Броніславович, який запропонував 29 700,00
грн.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту
планування, договору, а при відсутності
таких вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання і одностороння
зміна умов договору не допускаються, за
винятком випадків, передбачених
законом.

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про визнання аукціону
недійсним, мотивуючи вимоги тим, що
підготовка до проведення аукціону
майна боржника та його проведення
здійснені з порушенням вимог ст. 62
Закону України "Про виконавче
провадження", п. 4.5.4 - 4.5.6 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, п. 1.1 Порядку реалізації
арештованого майна, п. 1.1 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна.

Відмовляюи у задоволенні позову,
господарський суд виходив з того, що
фактичні обставини справи та докази на
їх підтвердження свідчать про те, що
19.04.2012 було накладено арешт на майно
боржника (ТОВ "Укренергоцентр") задля
задоволення вимог
стягувача-заставодержателя (позивача у
даній справі), оскільки останній є
заставодержателем вказаного майна, про
що зазначає у позовній заяві, відтак
дії державного виконавця щодо
звернення стягнення на заставлене
майно цілком відповідають приписам
чинного законодавства. Не доведено
порушення процедури підготовки до
проведення аукціону та порядку його
проведення, що регулюється розділами 3,
4 Порядку реалізації арештованого
майна, відтак у задоволенні позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" до Приватного
підприємства "Нива-В.Ш." про визнання
недійсним аукціону з реалізації
арештованого майна боржника ТОВ
"Укренергоцентр".

Заперечуючи проти рішення, позивач
наводить таки доводи: ВДВС не
повідомляв позивача про накладання
арешту на майно що перебуває у заставі;
Банк у зведеному виконавчому
провадженні стягувачем не виступає;
договір на реалізацію майна передбачав
лише реалізацію рухомого майна, тоді як
на аукціон було виставлено і нерухоме
майно, що входить до складу комплексу;
звіт про оцінку майна не містить дати
проведення оцінки, а отже, не
відповідає встановленій формі;
інформаційне повідомлення не містить
характеристик майна, місцезнаходження,
дату, час та місце ознайомлення з
майном.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Це стосується
позивача, який повинен доказати факти,
на підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Згідно із ч.2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених частинами першою -
третьою, п'ятою, шостою статті 203 ЦК
України, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Підставою для визнання аукціону
недійсним позивачем було зазначено
недодержання державним виконавцем та
організатором аукціону норм частини
першої статті 216 ЦК України, Закону
України "Про виконавче провадження",
Положення про порядок проведення
аукціонів (прилюдних торгів) з
реалізації заставленого майна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.12.1997 року N 1448, а
також Порядку реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 15.07.1999
року N 42/5.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
"Про виконавче провадження",
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року N 74/5, а
також Порядком реалізації
арештованого майна, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 15.07.1999 року N 42/5.

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їхнє права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (статті 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85
Закону).

Разом із тим аналіз положень Закону про
виконавче провадження та Інструкції N
74/5 від 15.12.1999 року свідчить про те, що
вони не встановлюють порядку та правил
проведення аукціонів, а лише
закріплюють такий спосіб реалізації
майна, як його продаж на аукціоні, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (стаття 62 Закону та
пункти 5.11, 5.12 Інструкції N 74/5).

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації майна
організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір.

Правила ж проведення аукціонів
визначаються Порядком реалізації
арештованого майна, який регулює
реалізацію арештованого майна, за
винятком нерухомого майна, майна
вилученого законом з обігу, та майна,
зазначеного в частині п'ятій ст.55
Закону України "Про виконавче
провадження". Порядком визначаються
дії організаторів до проведення
аукціону, порядок його проведення,
порядок переоцінки майна, розрахунків
за придбане на аукціоні майно та
оформлення кінцевих результатів
торгів.

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на аукціоні, яка полягає в
продажу майна боржника, на яке звернено
стягнення, та переході права власності
до покупця - переможця аукціону, слід
зазначити, що має місце правочин, який
може визнаватись недійсним в судовому
порядку з підстав порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених саме
Порядком реалізації арештованого
майна.

Визначення вартості, оцінка майна
боржника (стаття 58 Закону України "Про
виконавче провадження") є
процесуальною дією державного
виконавця, незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець чи залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності) здійснювала
відповідні дії, так само як і від того,
ким здійснювалося рецензування звіту
про оцінку майна. Тому сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати таку оцінку, визначену за
результатами рецензування, до
господарського суду в процесуальному
порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК
(п. 9.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України").

Відповідно до змісту Закону України
"Про виконавче провадження" (з
послідуючими змінами), державний
виконавець для з'ясування та
роз'яснення питань, що виникають при
здійсненні виконавчого провадження і
потребують спеціальних знань,
призначає своєю постановою експерта
або спеціаліста, а при необхідності -
кількох спеціалістів або експертів (ст.
14 Закону, редакція не змінювалась).

Згідно ст. 58 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець повідомляє про результати
визначення вартості чи оцінки майна
сторонам. У разі якщо сторони не згодні
з результатами визначення вартості чи
оцінки, вони мають право подати
державному виконавцю заперечення в
десятиденний строк з дня надходження
повідомлення. Сторона вважається
ознайомленою з результатами
визначення вартості чи оцінки
арештованого майна, якщо їй надіслано
повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем. У
разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення. Звіт про
оцінку майна у виконавчому провадженні
вважається чинним протягом шести
місяців з дня його підписання суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання. Після закінчення цього
строку оцінка майна проводиться
повторно.

Згідно з п. 3.2 цього Положення
спеціалізована організація проводить
прилюдні торги за заявкою державного
виконавця, в якій зазначається
початкова вартість майна, що
виставляється на торги, за експертною
оцінкою та інші відомості, передбачені
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.99 р. N 74/5.

Згідно приписів статті 3 Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" оцінка майна - це процес
визначення їх вартості на дату оцінки
за процедурою, встановленою
нормативно-правовими актами з оцінки
майна, і є результатом практичної
діяльності суб'єкта оціночної
діяльності. Незалежною оцінкою майна
вважається оцінка майна, що проведена
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання. Процедури
оцінки майна встановлюються
нормативно-правовими актами з оцінки
майна. У випадках проведення
незалежної оцінки майна складається
звіт про оцінку майна. У випадках
самостійного проведення оцінки майна
органом державної влади або органом
місцевого самоврядування складається
акт оцінки майна. Вимоги до звітів про
оцінку майна та актів оцінки майна
встановлюються відповідно до статті 12
цього Закону. За приписами статті 12
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" звіт про оцінку
майна є документом, що містить висновки
про вартість майна та підтверджує
виконані процедури з оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання відповідно до
договору. Звіт підписується
оцінювачами, які безпосередньо
проводили оцінку майна, і скріплюється
печаткою та підписом керівника
суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги
до змісту звіту про оцінку майна,
порядку його оформлення та
рецензування встановлюються
положеннями, національними
стандартами, оцінки майна. Зміст звіту
про оцінку майна повинен містити
розділи, що розкривають зміст
проведених процедур та використаної
нормативно-правової бази з оцінки
майна.

Оціночний акт майна № 197/12 складений ПП
"Експертиз і оцінки "Ева" станом на
31.05.2012р., ринковою вартістю 59 391грн.

Приписами статті 13 названого Закону
передбачено рецензування звіту про
оцінку майна. Так, рецензування звіту
про оцінку майна здійснюється на
вимогу особи, яка використовує оцінку
майна та її результати для прийняття
рішень, у тому числі на вимогу
замовників, платників оцінки майна,
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, судів та
інших осіб, які мають
заінтересованість у неупередженому
критичному розгляді оцінки майна, а
також за власною ініціативою суб'єкта
оціночної діяльності. Підставою для
проведення рецензування є письмовий
запит до осіб, які відповідно до цієї
статті мають право здійснювати
рецензування звіту про оцінку майна.
Рецензування звіту про оцінку майна,
якщо зазначена оцінка погоджується,
затверджується або приймається
органом державної влади або органом
місцевого самоврядування, є
обов'язковим. Тобто рецензування звіту
про оцінку майна є обов'язковим за
наявності однієї з таких умов, як:
погодження, затвердження або прийняття
оцінки органом державної влади.

Вартість майна була зазначена у
інформаційному повідомленні, проте
позивач з зауваженнями щодо акту
оцінки до ВДВС не звертався.

Згідно п. 3.2 зазначеного Тимчасового
положення вартість майна визначається
на підставі експертної оцінки.

Колегія суддів вважає, що відсутність
дати складання акту про оцінку майна не
впливає на визначення стартової ціни
продажу майна та не призвело до
порушення Тимчасового положення та в
порушення права позивача.

Посилання позивача на те, що на торгі
виставлено майно, що входить до складу
комплексу та є нерухомим не
заслуговують на увагу, оскільки з
договору іпотеки, а саме п. 1.2 "Предмет
іпотеки" не містить такої складової як
реалізований на торгах козловий кран. У
переліку осоновних засобів що є
предметом договору застави, козловий
кран також не наведений та згідно з
витягом з Державного реєстру не має
обтяжень.

Відсутність неправомірних дій ВДВС
знайшло підтвердження у постанові
Окружного адміністративного суду м.
Києва №826/4900/13а від 29.05.2013р., яка в силу
ст. 35 ГПК України має преюдиційний
характер.

Щодо інформаційного повідомлення, яке
не містить характеристик майна,
місцезнаходження, дату, час та місце
ознайомлення з майном, то колегія
суддів звертає увагу на те, що за
необхідною інформацією, Банк не був
позбавлений можливості звертутись
безпосередньо або до ДВС або до
организатора торгів.

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд не знаходить підстав
для задоволення апеляційної скарги, а
рішення господарського суду є
обґрунтованим і таким, що відповідає
чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Банк Форум"
залишити без задоволення, рішення
господарського суду м. Києва №
910/10823/13від 25.09.2013 року -без змін.

2. Матеріали справи повернути
господарському суду м.Києва .

Головуючий суддя
Л.О. Рєпіна

Судді
В.В. Сулім

К.В. Тарасенко