ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 р.
Справа №917/2389/13

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Фіалка",
с. Великі Будища, Гадяцький
район, Полтавська область, 37320

про стягнення 113 084,43 грн

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н
від 27.08.2013 р.

від відповідача: Гузій С.М., довіреність
№ 398 від 25.12.2013 р.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
у відповідності до вимог ст. 85 ГПК
України.

Суть спору: розглядається позовна
заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі - Позивач) про стягнення з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Фіалка"
(далі - Відповідач) суми заборгованості
за договором "Про надання послуг" № БВП
- 2 від 25.04.2013 р. (далі - Договір) у розмірі
113 084,43 грн, з яких: основний борг - 56 422,80
грн, пеня - 3 906,31 грн та проценти за
користування чужими грошовими коштами
- 52 755,32 грн.

21.01.2014 р. від Позивача надійшла
заява (вх. № 626) про уточнення позовних
вимог, у якій він просить суд стягнути з
відповідача 56 422,80 грн основного боргу
та 52 755,32 грн - проценти за користування
чужими грошовими коштами.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 22 ГПК
України та роз'яснення викладені у
Постанові Пленуму ВГСУ № 18 від 26 грудня
2011 року, суд розцінює вказану заяву, як
заяву про зменшення розміру позовних
вимог.

Суд приймає до розгляду заяву про
зменшення розміру позовних вимог та
розглядає позов, виходячи з нової ціни
позову, яка складає 109 178,12 грн.

Представник Відповідача в
частині стягнення суми основного боргу
позов визнає, проти задоволення
позовних вимог в частині стягнення 52
755,32 грн процентів за користування
чужими коштами заперечує.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

25 квітня 2013 року між сторонами
укладено Договір про надання послуг (а.
с. 12 - 13).

У п. 1.1 Договору сторони погодили,
що Виконавець (Позивач) зобов'язується
за завданням Замовника (Відповідача)
виконати роботи по обробітку ґрунту
(культивації) трактором JOHN DEERE та
культиватором КПС - 12ПМ на площах,
наданих Замовником, в порядку та на
умовах, передбачених даним Договором, а
саме: культивація на площі 450,00 га.

Пунктами 3.1.1 - 3.1.3 Договору
передбачено, що Відповідач проводить
оплату, за виконані Позивачем роботи по
культивації по ціні 140,00 грн/га, у т ч.
ПДВ 23,33 грн.

Розрахунок за виконані роботи
Відповідач проводить відповідно до
актів передачі-приймання виконаних
робіт не пізніше 20 днів після їх
складання, шляхом перерахування
грошових коштів Позивача на його
розрахунковий рахунок.

Загальна вартість Договору
визначається актами передачі -
приймання виконаних робіт, складеними
та підписаними обома сторонами.

На виконання умов Договору
Позивач виконав роботи по обробітку
ґрунту (культивація) на площі 403,02 га,
вартістю 56 422,80 грн, що підтверджується
Актом № 2 приймання-передачі виконаних
робіт від 04 травня 2013 року, підписаним
уповноваженими особами (а. с. 14).

Як вбачається з матеріалів
справи, свої зобов'язання по договору
Позивач виконав у повному обсязі, у
матеріалах справи відсутні претензії
від Відповідача (Замовника) щодо якості
виконаних робіт.

Проте, Відповідач, порушуючи
умови договору, не здійснив
розрахунків за виконані роботи, у
зв'язку з чим у Відповідача виникла
заборгованість перед Позивачем у сумі
56 422,80 грн.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до п. 1 ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

У відповідності до статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що у даному випадку
мало місце порушення відповідачем
договірних зобов'язань щодо здійснення
розрахунків за виконані роботи, тому
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу в сумі 56 422,80 грн. є
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. п. 4.2 п. 4 договору
з дня, коли послуги Замовником повинні
бути оплачені, Виконавець має право
затребувати від Замовника, а Замовник
повинен виплатити проценти за
користування чужими грошовими коштами
до дня повної оплати послуг (ст. 536, п. 3
ст. 692 ЦК України). Проценти за
користування чужими грошовими коштами
виплачуються в розмірі 0,5 % від
невиплаченої вартості послуг по акту
приймання-передачі виконаних робіт за
кожний календарний день, відколи
послуги повинні бути оплачені
Замовником до дня повної оплати послуг.

Позивач нарахував відповідачу 52
755,32 грн. процентів за користування
чужими грошовими коштами за період з
25.05.2013 р. по 09.06.2013 р.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарську-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов. У разі порушення зобов'язання
відповідно до ст. 611 ЦК України настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідачем не спростовано факт
виконання позивачем робіт за Договором
та їх прийняття Замовником за актом
приймання-передачі виконаних робіт, а
також наявність заборгованості в
розмірі 56 422,80 грн.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору
розрахунок за виконані роботи по
збиранню врожаю Замовник проводить
відповідно до актів передачі-приймання
виконаних робіт не пізніше 20 (двадцяти)
днів після їх складання, шляхом
перерахування грошових коштів
замовника на розрахунковий рахунок
виконавця.

Як було встановлено під час
судового розгляду та не спростовується
відповідачем, свої договірні
зобов'язання щодо оплати робіт у
визначений договором термін
відповідач не виконав.

На підставі вищевикладеного суд
дійшов висновку про наявність підстав
для застосування до відповідача
відповідальності у вигляді стягнення
процентів за користування чужими
грошовими коштами, передбачених
умовами договору.

Також, слід зазначити, що відповідно до
п. 4 ст. 179 Господарського кодексу
України визначено, що при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству.

Сторони в договорі дійшли згоди щодо
стягнення процентів за користування
чужими грошовими коштами в розмірі 0,5%
від несплаченої вартості послуг по
акту приймання-передачі виконаних
робіт за кожний календарний день,
відколи послуги повинні бути оплачені
Замовником до дня повної оплати послуг.

Статтею 536 ЦК України визначено,
що за користування чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Отже, Позивач і Відповідач при
укладанні договору вступили у
договірні відносини на певних умовах,
які є обов'язковими для виконання, та
передбачили відповідальність за
порушення термінів розрахунків у
вигляді процентів за користування
чужими грошовими коштами, що в свою
чергу повністю відповідає вимогам
чинного законодавства.

У даному випадку, позовні вимоги
щодо стягнення 52 755,32 грн процентів за
користування чужими грошовими коштами
ґрунтуються, як на умовах договору, так
і на положеннях чинного законодавства,
тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного суд
дійшов висновку про задоволення позову
в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49
ГПК України підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82-85
ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фіалка", с. Великі
Будища, Гадяцький район, Полтавська
область, 37320 (, р/р 681
у ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива", МФО 380054)
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, р/р
НОМЕР_2 у ф-ї "ПРУ ВАТ "Банк "Фінанси та
Кредит", МФО 331832) 56422,80 грн. основного
боргу, 52755,32 грн - проценти за
користування чужими грошовими коштами,
2183,56 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Сірош Д.М.

Повне рішення складено 14.02.2014 р.