номер провадження справи 32/89/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014
Справа № 908/3596/13

м. Запоріжжя

за позовом Державного підприємства
"Лутугинський науково-виробничий
валковий комбінат" (92000, Луганська
область, м. Лутугине, вул. Заводська,
буд. 2)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Термолітмаш" (72316,
Запорізька область, м. Мелітополь, вул.
Індустріальна, 30/4)

про повернення майна

Суддя Н.А. Колодій

Представники

від позивача: Орлянко Д.Ю., довіреність
№ 610/170 від 05.02.2013 р.

Макаров В.Б., довіреність № 610/229
від 14.11.2013 р.

від відповідача: Попов А.С., довіреність
б/н від 19.11.2013 р.

Суть
спору:

До господарського суду Запорізької
області звернулось Державне
підприємство "Лутугинський
науково-виробничий валковий комбінат"
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Термолітмаш" про зобов'язання ТОВ
"Термолітмаш" повернути ДП
"Лутугинський науково-виробничий
валковий комбінат" комплект індуктора
до печі ИЧТ-6М.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 06.11.2013 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/3596/13,
присвоєно справі номер провадження
32/89/13, з призначенням судового
засідання на 20.11.2013 р.

Ухвала направлялась на адресу сторін в
установленому законом порядку. У
сторін витребувані документи, які
необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду справи.

В судових засіданнях 20.11.2013 р. та 11.12.2013
р. на підставі ст. 77 ГПК України
оголошувались перерви до 11.12.2013 р. та до
24.12.2013 р. для надання додаткових
доказів.

Ухвалою суду від 24.12.2013 р., за
клопотанням відповідача строк
розгляду спору було продовжено
відповідно до ст. 69 ГПК України,
оголошено перерву в розгляді справи до
15.01.2014 р.

15.01.2014 р. до господарського суду
Запорізької області від Державного
підприємства "Лутугинський
науково-виробничий валковий комбінат"
надійшла заява про забезпечення
позову, в якій просить суд заборонити
відповідачу відчуження комплекту
індуктора до печі ИЧТ-6М та накласти
арешт на грошові кошти, що належать
відповідачу в розмірі 409874,40 грн.

Розглянувши подану ДП "Лутугинський
науково-виробничий валковий комбінат"
заяву про забезпечення позову суд
залишає її без задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно зі ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України позов,
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про звільнення цього майна з-під
арешту.

З 01.11.2011 р. набув чинності Закон України
"Про судовий збір" № 02/163-48 від 08.07.2011 р.,
відповідно до ч. 1 ст. 4 якого судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
станом на 01.12.2013 р. мінімальна заробітна
плата встановлена у розмірі 1218 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4
Закон України "Про судовий збір" ставка
судового збору за подання до
господарського суду заяви про
забезпечення позову - 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати (1827 грн.).

Заява ДП "Лутугинський
науково-виробничий валковий комбінат"
про забезпечення позову у справі №
908/3596/13 заявником судовим збором не
оплачена, що є порушенням вимог чинних
процесуальних норм.

Також, у відповідності до постанови
Пленуму Вищого господарського суду
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" № 16 від 26.12.2011 р. суд повинен
врахувати те що особа, яка подала
заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має
здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення
в разі задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Доказування повинно здійснюватися за
загальними правилами відповідно до
статті 33 ГПК України, яка передбачає
обов'язковість подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. До
предмета доказування в такому випадку
входять факти що стосуються саме
предмета спору. У вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
повинен здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів.

Заявник заяву про забезпечення позову
не обґрунтував, не надав жодного
доказу того, яким чином невжиття
заходів щодо забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення по розгляду
позову.

Таким чином, заяву ДП "Лутугинський
науково-виробничий валковий комбінат"
про забезпечення позову у справі №
908/3596/13 слід залишити без задоволення.

Представник позивача підтримали
позовні вимоги та обґрунтовують їх ст.
193 Господарського кодексу України, ст.
526, 1212 Цивільного кодексу України та
умовами договору № 68/Є023 від 07.09.2011 р.

Представник відповідача позов не
визнав, вважає вимоги позивача
необґрунтованими, з мотивів викладених
у відзиві та поясненнях на позовну
заяву (відзив та пояснення долучені до
матеріалів справи).

За письмовим клопотанням
представників сторін розгляд справи
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

У засіданні суду 15.01.2014 р., на підставі
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини сторін по справі
врегульовані договором № 68 від 07.09.2011
р., укладеним між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Термолітмаш" та Державним
підприємством "Лутугинський
науково-виробничий валковий комбінат"
(надалі - договір).

Згідно п.1.1 договору, позивач
доручає, а відповідач приймає на себе
зобов'язання виконати роботи по
капітальному ремонту індуктора до печі
ИЧТ-6М в кількості 1 шт. (надалі -
обладнання) позивача. Ремонт
виконується в заводських умовах
відповідача, з матеріалів позивача та
відповідача. Позивач передає матеріал
відповідачу зі складанням письмового
акту прийомки - передачі матеріалів,
який підписується уповноваженими
представниками обох сторін. Передача
матеріалів не тягне за собою перехід
права власності на них. По закінченню
ремонту залишки невикористаних
матеріалів відповідач зобов'язаний
повернути позивачу. Про використані/
зіпсовані матеріали відповідач надає
письмовий звіт, який узгоджується з
представниками обох сторін при
прийманні виконаних робіт.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно до п. 1 ст. 846 ЦК України, строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Обсяг характер та вартість робіт,
передбачених договором, визначаються
кошторисною документацією, яка є
невід'ємною частиною договору (п. 1.2.
договору).

Відповідно до п. 2.1.1. позивач
зобов'язався своєчасно надати
відповідачу обладнання по акту
прийомки- передачі обладнання, які
вказані в узгоджених обсягах робіт.
Прийняти виконанні роботи та оплатити
їх в порядку, передбаченому договором
(п. 2.1.3 договору).

08.09.2011 р. позивач здав неробочі
котушки індуктора ИЧТ6М3 в кількості 2
штук, а відповідач прийняв в ремонт, про
що свідчить підписаний акт передачі
котушок індукторів до ремонту. В акті
зазначено що відповідач несе
відповідальність за схоронність
електрообладнання позивача, яке
знаходиться в ремонті.

Гарантійним листом (вих. 1315-09) від
07.09.2011 р. відповідач підтвердив факт
отриманння в ремонт від ДП
Лутугинський науково-виробничий
валковий комбінат" два комплекта
катушок індукторів до печі ИЧТ-6М
загальною вагою 2320 кг.

Докази транспортування обладнання
позивачем до відповідача
підтверджується товарно - транспортною
накладною № 500173 від 08.09.2011 р., яка
містяться в матеріалах справи.

Факт отримання відповідачем продукції
08 вересня 2011 року було зафіксовано в
товарно - транспортній накладній №
500173.

Ціна ремонту обладнання є
договірною, визначається в додатках до
договору, підтверджується кошторисною
документацію на підставі акту дефекту
обладнання та складає орієнтовно 165000
грн., в тому числі ПДВ 27500,00 грн. (пункт
3.1. договору).

Пунктом 5.1. договору сторони
передбачили, що оплата за роботи
здійснюється позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний банківський рахунок, якщо
інше не зазначено в додатках до
договору, в наступному порядку:

- 50% передплата протягом 5-ти
банківських днів з моменту підписання
договору та надання рахунку;

- 50% протягом 14 банківських днів з
дати підписання акту виконаних робіт.

Згідно п. 5.3. договору підставою
для початку ведення робіт є підписання
позивачем узгоджених актів дефекації
та зарахування на поточний
банківський рахунок відповідача сум
передплати в порядку, передбаченому
пунктом 5.1. договору. Строк виконання
робіт 60 днів.

Як стверджує позивач та не
спростовується відповідачем, 24.04.2012 р.
позивачем була здійснена попередня
оплата за ремонт в сумі 120000 грн.

З пояснень позивача в судовому
засіданні відповідач повернув
індуктор з ремонту відповідно до
накладної № РН-048 від 15.05.2012 р.

Відповідно до п. 4.4. договору
позивач повинен прийняти виконані
роботи та підписати акт
приймання-передавання виконаних робіт
протягом 10 робочих днів з моменту
приймання устаткування з ремонту та
проведення комплексного опробування
вказаного в п. 4.1. даного договору.

Пункт 4.5. Договору регламентує, що
у разі невідповідності робіт вимогам
державних норм та правил, проектної,
технічної або виконавчої документації,
позивач направляє мотивовану відмову
від приймання робіт з переліком
недоліків та дефектів, які належать
виправленню і в частині яких Замовник
роботи не приймає.

У разі немотивованої відмови
позивача від підписання акту виконаних
робіт і ненадання відповідачу акту з
переліком претензій протягом 5-ти
банківських днів з моменту надання
акту виконаних робіт відповідачем та
проведення комплексного опробовування
зазначеного в п. 4.1. даного договору,
роботи по даному договору вважаються
прийнятими позивачем, а зобов'язання
відповідача перед позивачем в рамках
даного договору вважаються виконаними
у повному обсязі.

Після комплексного
опробовування, яке було закінчено 18
травня 2012 року робочою комісією
позивача було складено Акт оцінки
ремонту індуктора плавильної печі
ИЧТ-6М з вказівками недоліків ремонту. У
зв'язку з виявленими недоліками,
зазначеними в Акті, індуктор не був
прийнятий позивачем. З матеріалів
справи встановлено, що цього ж дня
(18.05.2012р.) о 16 год. 34 хв. за допомогою
факсимільного зв'язку відповідачу був
переданий разом із супровідним листом
(вих. № 280-169 від 18.05.2012р.) Акт оцінки
ремонту індуктора плавильної печі
ИЧТ-6М з вказівками недоліків ремонту,
про що свідчить корінець факсимільного
відправлення на номер (0619) 44-00-08 від
18.05.2012р., копія якого міститься в
матеріалах справи. Також, зазначений
акт із супровідним листом
рекомендованим поштовим відправленням
21.05.2012р. був надісланий на адресу
відповідача, та був вручений
відповідачу згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення 24.05.2012
р.

З пояснень позивача вбачається,
комплект індуктора відповідач забрав
на доопрацювання 21.06.2012 року згідно
товарно-транспортної накладної № 500253
від 21.06.2012 р., що також підтверджується
листами відповідача № 2089-05 від 25.05.2012 р.
і № 2146-06 від 21.06.2012 р. Акт
приймання-передавання виконаних робіт
на підписання Відповідачем не
надавався та відповідно не
підписувався.

Друге повернення індуктора з
ремонту відбулося 23 червня 2012 року
комплект індуктора був повторно
доставлений на територію позивача.
Після проведених вхідних випробувань
27.06.2012 р. зазначений комплект індуктора
не був прийнятий позивачем. Про даний
факт Відповідач був сповіщений листом
№ 280-219 від 2-7.06.2012р. о 15год. 25хв., про що
свідчить корінець факсимільного
відправлення на номер (0619) 44-00-06 від
27.06.2012 р., копія якого міститься в
матеріалах справи. Зазначений лист
рекомендованим поштовим відправленням
був надісланий на адресу відповідача,
та був вручений відповідачу згідно
повідомлення про вручення поштового
відправлення 09.07.2012 р.

Таким чином, позивач вважає, що він
надавав мотивовані відмови від
прийняття індуктора плавильної печі
ИЧТ-6М з ремонту протягом 3-ох робочих
днів, тобто ще до спливу строку на
комплексне опробовування (10 робочих
днів) та до настання відрахування
строку передбаченого п. 4.5. Договору
(без урахування того факту, що акт
приймання-передавання виконаних робіт
на підписання відповідачем взагалі не
надавався).

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач отримав лист з недоліками
по ремонту 09.07.2012р. та 24.07.2012 р. згідно
товаро - транспортної накладної № 500266
забрав комплект індуктора для усунення
недоліків.

До теперішнього часу комплект
індуктора відповідачем не повернуто, у
зв'язку з чим позивач неодноразово
звертався до відповідача з вимогою
повернути майно.

В судовому засіданні свою відмову
повернути товар в добровільному
порядку відповідач мотивує тим, що
позивачем було порушені умови
договору в частині повного погашення
заборгованості. Відповідно до
останнього повідомлення від 04.12.2013 р.
ТОВ «Тремолітмаш» повідомило позивача
про притримання переданого ТОВ
«ЛНВКК» Товариству з обмеженою
відповідальністю «Термолітмаш»
обладнання - двох комплектів котушок
індукторів печі ИЧТ-6М до повного
погашення заборгованості, яку ТОВ
«ЛНВКК» має перед ТОВ «Термолітмаш» в
сумі 45000,00 грн., на підставі статей 546, 594,
595 Цивільного кодексу.

Оцінивши доводи відповідача щодо
неповернення майна суд виходить з
наступного.

Сторони передбачили, що оплата за
роботи здійснюється позивачем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний банківський рахунок, якщо
інше не зазначено в додатках до
договору, в наступному порядку: 50%
передплата протягом 5-ти банківських
днів з моменту підписання договору та
надання рахунку; 50% протягом 14
банківських днів з дати підписання
акту виконаних робіт. Згідно п. 5.3.
договору підставою для початку ведення
робіт є підписання позивачем
узгоджених актів дефекації та
зарахування на поточний банківський
рахунок відповідача сум передплати в
порядку, передбаченому пунктом 5.1
договору.

Судом встановлено, що позивач належним
чином виконав умови договору,
перерахувавши 50% передплати, а саме в
сумі 120000 грн. на рахунок відповідача.

Щодо оплати повного погашення, а саме
залишок 50 % оплати за договором у
позивача строк не настав, оскільки
узгоджених або оформлення актів щодо
виконаних робіт згідно умов договору
сторонами суду не надано.

На підставі викладеного, суд вважає, що
на момент звернення позивача до суду
строк оплати за договором не настав.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Відповідач не надав суду належних
доказів, які б свідчили про
невиконання зобов'язань позивачем та
наявність підстав для захисту
порушеного права, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку, що відповідач
безпідставно утримує переданий йому
комплект індуктора.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2)
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Приймаючи до уваги те, що на момент
розгляду справи в суді відповідач не
повернув комплект індуктора до печі
ИЧТ-6М та безпідставно його утримує, суд
дійшов висновку, що вимога позивача про
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Термолітмаш"
повернути Державному підприємству
"Лутугинський науково-виробничий
валковий комбінат" комплект індуктора
до печі ИЧТ-6М обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, судові витрати слід покласти
на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Термолітмаш" (72316, Запорізька область,
м. Мелітополь, вул. Індустріальна, 30/4,
) повернути Державному
підприємству "Лутугинський
науково-виробничий валковий комбінат"
(92000, Луганська область, м. Лутугине,
вул. Заводська, буд. 2, ) комплект індуктора до печі ИЧТ-6М.
Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«"Термолітмаш" (72316, Запорізька
область, м. Мелітополь, вул.
Індустріальна, 30/4, ) на
користь Державного підприємства
"Лутугинський науково-виробничий
валковий комбінат" (92000, Луганська
область, м. Лутугине, вул.
Заводська, буд. 2, ) 8197,50
(вісім тисяч сто дев'яносто сім) грн. 50
коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України "23" січня 2014 р.

Суддя
Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.