КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2014 р. Справа№ 910/17295/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Буравльова С.І.

Зеленіна В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Ткачук О.С. - довіреність
№449/12 від 15.01.2014;

від відповідача: Медведенко Ю.В. -
довіреність від 10.01.2014;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адамс-Трейд"

на рішення господарського суду міста
Києва від 20.11.2013

у справі № 910/17295/13 (суддя Трофименко
Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Представництво
"Ростільмаш"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адамс-Трейд"

про зобов'язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 по справі № 910/17295/13,
повний текст якого складено 25.11.2013,
позов задоволено, а саме: зобов'язано
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Адамс - трейд"
повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Представництво
"Ростсільмаш": жатку 6м уніфіковану,
комплект стеблепідйомника до жатки 7 м,
жатку 7 м уніфіковану, комплект
стеблепідйомника до жатки 7 м,
застосування для збирання соняшника
ПСП-10МВ.00.00.000, платформу 081.08.01.000 до
комбайна, підборщик МСМ 10.08.07.000-03 до
комбайна, жатку 6 м уніфіковану, жатку 6
м уніфіковану, тележку транспортну 142.29
ТУ 4785-007-07, тележку транспортну
142.29 ТУ 4785-007-07, тележку
транспортну 142.29 ТУ 4785-007-07,
платформу 081.08.01.000 до комбайна,
підборщик РСМ 10.08.07.000- 02 до комбайна,
тележку 142.29.00.000 для перевезення жаток,
тележку 142.29.00.000 для перевезення жаток,
0К08 8254+Н8А А засіб для збирання
кукурудзи, 0К08 8254+Н8А А засіб для
збирання кукурудзи, платформу 081.08.01.000
до комбайна, підборщик РСМ 10.08.07.000-02 до
комбайна, підборщик ПРТ -3-04/05 до "Нива -
Зффект", молотарку до комбайну РСМ-142
"АСК08-530". Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Адамс -
трейд" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Представництво "Ростсільмаш" 1 147,00 грн.
судового збору.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що в порушення умов
договору зберігання №39-11/Х-08 від 17.08.2009,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Представництво
"Ростільмаш" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Адамс-Трейд", а також
положення ст.ст. 193, 949 Цивільного
кодексу України, відповідач на вимогу
позивача не повернув отримане від
останнього на зберігання майно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 20.11.2013, відповідач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та
постановити нове, яким у позові
відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення, яке оскаржується, не
враховано, що:

- в матеріалах справи відсутні
довіреності, видані відповідачем
уповноваженій особі на отримання
товарно-матеріальних цінностей від
позивача, що є підставою вважати, що
відповідач фактично не отримував майно
від позивача;

- позивачем при поданні позовної вимоги
про зобов'язання повернути майно
сплачено судовий збір в розмірі 1 147,00
грн., як за вимогу немайнового
характеру, в той час, як заявлена
позивачем вимога фактично є вимогою
майнового характеру.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адамс-Трейд" у справі
№ 910/17295/13 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Станіку С.Р.

Згідно розпорядження Голови
Київського апеляційного
господарського суду, було сформовано
для розгляду апеляційної скарги по
справі № 910/17295/13 колегію суддів у
складі: головуючий суддя Станік С.Р.,
судді: Буравльов С.І., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Адамс-Трейд" на рішення господарського
суду міста Києва від 20.11.2013 по справі №
910/17295/13 прийнято до провадження колегії
судді у складі: головуючий суддя Станік
С.Р., судді: Буравльов С.І., Зеленін В.О.
та порушено апеляційне провадження.
Розгляд справи № 910/17295/13 призначено на
22.01.2014.

В судовому засіданні 22.01.2014 представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу, просив рішення суду першої
інстанції скасувати, та прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Представник позивача в судовому
засіданні 22.01.2014 проти апеляційної
скарги заперечував, з урахуванням,
поданого через канцелярію Київського
апеляційного господарського суду,
відзиву, просив в задоволенні
апеляційної скарги відмовити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується наявними
матеріалами справи, 17.08.2009 між
позивачем - Товриством з обмеженою
відповідальністю "Предстаництво
"Росмтсільмаш", як поклажодавцем, та
відповідачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Адамс - трейд", як
зберігачем, укладено договір
зберігання № 39-11/Х-08, відповідно до умов
якого, позивач передав відповідачу на
відповідальне зберігання товар, а саме:

Жатку 6 м уніфікована, Комплект
стеблепідйомника до жатки 6 м, Жатку 7 м
уніфікована, комплект
стеблепідйомника до жатки 7 м, Жатка 7 м
уніфікована, комплект
стеблепідйомника до жатки 7 м,
Застосування для збирання соняшника
ПСП-10МВ.00.00.000, Платформу 081.08.01.000 до
комбайна, Підборщик МСМ 10.08.07.000-03 до
комбайна, Жатку 6 м уніфікована, Жатку 6
м уніфікована, Тележку транспортну 142.29
ТУ 4785-007-07, Тележку транспортну
142.29 ТУ 4785-007-07, Тележка
транспортна 142.29 ТУ 4785-007-07,
Платформу 081.08.01.000 до комбайна,
Підборщик РСМ 10.08.07.000- 02 до комбайна,
Тележку 142.29.00.000 для перевезення жаток,
Тележку 142.29.00.000 для перевезення жаток,
0К08 8254+Н8А А Засіб для збирання
кукурудзи, 0К08 8254+Н8А А Засіб для
збирання кукурудзи, Платформу 081.08.01.000
до комбайна, Підборщик РСМ 10.08.07.000-02 до
комбайна, Підборщик ПРТ -3-04/05 до "Нива -
Зффект", Молотарку до комбайну РСМ-142
"АСК08-530".

У відповідності до п. 1.1. договору
зберігання відповідач зобов'язався
прийняти на відповідальне зберігання
зерно - та кормозбиральні комбайни,
адаптери (жатки, підборіцики,
подрібнювані тощо) та повернути їх
позивачу в схоронності на умовах
даного договору, а позивач зобов'язався
оплатити відповідачу плату за
зберігання майна.

Відповідно до п. 2.1.1. відповідач
зобов'язаний зберігати товар на
власному або орендованому складі.
Відповідно до додатку №1 до договору
зберігання такий склад розташований за
адресою: Харківська область,
Чугуївський район, с. Чугуївський
район, с. Коробочкіно, вул. Ростовська, 7.

Згідно підпункту 2.3.3. Договору
зберігання позивач має право забирати
майно зі складу відповідача
достроково.

Згідно п.п. 2.1.8, 2.1.9 відповідач повинен
на першу вимогу позивача надати йому
доступ на територію складу для
перевірки умов зберігання та
повернути товар позивачу зі зберігання
частково або повністю на першу вимогу
позивача протягом 1 календарного дня з
моменту отримання такої вимоги.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується актами
приймання-передачі товарно -
матеріальних цінностей, на виконання
умов договору позивач передав, а
відповдіач отримав на зберігання
товарно - матеріальні цінності.

Позивач листами від 30.04.2013 №172/04, від
26.06.2013 №302/06, від 26.07.2013 №343/07, звертався
з вимогами до відповідача про
повернення майна, однак відповідач
майно отримане від позивач за
договором зберігання не повернув,
посилаючись у відповіді №270613 від 27.06.2013
на вимогу про повернення майна на те, що
сільськогосподарська техніка та
навісне обладнання до неї зберігались
у відповідача тільки юридично, а
фактично зразу відвантажувались
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Донбас".

Відповідач проти заявленого позивачем
позову заперечував, посилаючись на те,
що майно отримане ним на зберігання від
позивача повернуто останньому, що
підтверджується актами
приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей
№22-39-11Х-08 від 29.07.2011, №21-39-11Х-08 від 20.05.2011,
№20-39-11Х-08 від 21.12.2010, однак судом першої
інстанції до уваги не прийняті такі
доводи відповідача, з огляду на те, що
між сторонами 31.07.2011, 30.09.2011, 31.10.2011 (тобто
після підписання актів приймання -
передачі позивачу майна) були
підписані двосторонні акти про те, що
відповідачем надані послуги по
зберіганню майна відповідно до умов
договору №39-11/Х від 17.08.2009.

Крім того, відповідачем були надані
суду першої інстанції лише ксерокопії
зазначених актів, оригінали яких судом
неодноразово витребовувались у
відповідача, зокрема, ухвалами від
06.11.2013 та від 13.11.2013, однак відповідач
витребувані судом оригінали актів не
надав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", якщо подані копії
документів, у тому числі виготовлені з
використанням технічних засобів,
викликають сумніви, господарський суд
може витребувати оригінали цих
документів, у тому числі для огляду в
судовому засіданні з наступним
поверненням цих оригіналів особі, яка
їх подала. Для перевірки достовірності
поданих суду документів може бути
призначено судову експертизу.

У випадку коли копії документів не
засвідчені належним чином, але
господарським судом при дослідженні
витребуваних оригіналів документів
з'ясовано відповідність копій цим
оригіналам, то суд долучає копії до
матеріалів справи, зазначивши про таку
відповідність в описовій частині
рішення або в ухвалі, якою закінчується
розгляд справи.

Якщо одним з учасників судового
процесу подано засвідчені ним копії
документів, а інший з цих учасників
заперечує відповідність їх оригіналам,
то господарський суд зобов'язаний
витребувати такі оригінали для огляду
у особи, яка їх подала.

Згідно з п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011,
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладені приписи
цивільного законодавства, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що обставини справи щодо повернення
спірного майна повинні бути
підтверджені певними доказами,
зокрема, оригіналами актів
приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей, однак,
ні при розгляді справи в суді першої
інстанції, ні при розгляді справи в
Київському апеляційному
господарському суді, відповідачем не
були надані належні та допустимі
докази в розумінні ст.ст. 32, 34, 36
Господарського процесуального кодексу
України, які б підтверджували факт
повернення відповідачем спірного
майна позивачу.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України
загальними засадами цивільного
законодавства, в тому числі є: свобода
договору; справедливість,
добросовісність та розумність.

Стаття 627 Цивільного кодексу України
встановлює, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах зазвичай
ставляться. Аналогічні положення
містяться в ст. 526 ЦК України.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна
сторона має вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. За ч.
1 ст. 193 ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. (ст. 525 ЦК
України).

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного
кодексу України, за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ч. 1 ст. 949 Цивільного кодексу
України, Зберігач зобов'язаний
повернути поклажодавцеві річ, яка була
передана на зберігання, або відповідну
кількість речей такого самого роду та
такої самої якості.

Враховуючи викладене, колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановлено, що на
виконання умов договору зберігання №
39-11/Х-08 від 17.08.2009, позивач передав, а
відповідач прийняв на відповідальне
зберігання майно, а саме: Жатку 6 м
уніфікована, Комплект
стеблепідйомника до жатки 6 м, Жатку 7 м
уніфікована, комплект
стеблепідйомника до жатки 7 м, Жатка 7 м
уніфікована, комплект
стеблепідйомника до жатки 7 м,
Застосування для збирання соняшника
ПСП-10МВ.00.00.000, Платформу 081.08.01.000 до
комбайна, Підборщик МСМ 10.08.07.000-03 до
комбайна, Жатку 6 м уніфікована, Жатку 6
м уніфікована, Тележку транспортну 142.29
ТУ 4785-007-07, Тележку транспортну
142.29 ТУ 4785-007-07, Тележка
транспортна 142.29 ТУ 4785-007-07,
Платформу 081.08.01.000 до комбайна,
Підборщик РСМ 10.08.07.000- 02 до комбайна,
Тележку 142.29.00.000 для перевезення жаток,
Тележку 142.29.00.000 для перевезення жаток,
0К08 8254+Н8А А Засіб для збирання
кукурудзи, 0К08 8254+Н8А А Засіб для
збирання кукурудзи, Платформу 081.08.01.000
до комбайна, Підборщик РСМ 10.08.07.000-02 до
комбайна, Підборщик ПРТ -3-04/05 до "Нива -
Зффект", Молотарку до комбайну РСМ-142
"АСК08-530".

Позивач листами від 30.04.2013 №172/04, від
26.06.2013 №302/06, від 26.07.2013 №343/07, звертався
до відповідача з вимогами про
повернення майна, однак відповідач, в
порушення п. 2.1.9 договору, майно
отримане від позивач за договором
зберігання не повернув, посилаючись у
відповіді №270613 від 27.06.2013 на вимогу про
повернення майна на те, що
сільськогосподарська техніка та
навісне обладнання до неї зберігались
у відповідача тільки юридично, а
фактично зразу відвантажувалось
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Донбас".

Однак, факт отримання відповідачем від
позивача зазначеного майна на
зберігання підтверджується також
актами приймання-передачі товарно -
матеріальних цінностей №57-39-11Х-08 від
07.07.2011, №55-39-11Х-08 від 20.06.2011, №29-39-11Х-08 від
21.10.2010, №25-39-11Х-08 від 01.10.2010, №22-39-11Х-08 від
21.07.2010, №2-39-11Х-08 від 09.09.2009, №3-39-11Х-08 від
02.10.2009, №8-39-11Х-08 від 28.10.2009, №6-39-11Х-08 від
16.10.2009, які підписані директором
позивача - Севрюковим К.В. та директором
відповідача - Урусовим І.М. без
будь-яких зауважень чи заперечень та
скріплені печатками юридичних осіб
позивача та відповідача.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних особі та
фізичних осіб-підприємців Урусов І.М. є
керівником відповідача, уповноваженим
представляти відповідача у
правовідносинах з третіми особами та
вчиняти дії від імені відповідача без
довіреності, у тому числі підписувати
договори. Дані про наявність у Урусова
І.М. будь-яких обмежень щодо
представництва від імені відповідача,
зокрема і отримання від інших
юридичних осіб майна на зберігання без
довіреності - відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що директор відповідача Урусов
І.М., який за актами приймання-передачі
товарно - матеріальних цінностей
прийняв від позивача товар на
зберігання, був уповноваженою особою
на приймання зазначеного товару від
позивача без довіреності і його
повноваження на такі дії підтвердженні
у встановленому порядку, зокрема
записом в Єдиному державному реєстрі
юридичних особі та фізичних
осіб-підприємців відповідача.

Викладеним вище спростовуються доводи
відповідача в апеляційній скарзі, що
відсутність в матеріалах справи
довіреностей, виданих відповідачем
уповноваженій особі на отримання
товарно-матеріальних цінностей від
позивача є підставою вважати, що
відповідач фактично не отримував майно
від позивача.

Твердження відповідача в апеляційній
скарзі про те, що судом першої
інстанції позовну заяву позивача
прийнято до розгляду з порушенням норм
процесуального законодавства, зокрема,
п. 4 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки позивачем
при поданні позовної заяви про
зобов'язання повернути майно сплачено
судовий збір в розмірі 1 147,00 грн., тобто,
як за вимогу немайнового характеру, в
той час, як заявлена позивачем вимога
фактично є вимогою майнового
характеру, спростовується наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
справляється у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат; позовної заяви
немайнового характеру 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.2.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" судовий збір з позовної заяви
про визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що позивачем в позові заявлено вимогу
про зобов'язання вчинити дії, яка є
вимогою немайнового характеру, а
вимоги майнового характеру, зокрема,
щодо витребування або повернення майна
позивачем не заявлялись, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що позивачем при зверненні до суду з
позовом про зобов'язання відповідача
повернути майно судовий збір сплачено
у встановленому розмірі, а судом першої
інстанції такий позов прийнято до
розгляду з дотриманням норм
процесуального законодавства.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів вважає, що господарський суд
першої інстанції вірно встановив
фактичні обставини справи, належним
чином дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, а тому, рішення
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги, у відповідності до вимог статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, покладається судом на
відповідача

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Адамс-Трейд" на рішення
господарського суду міста Києва від
20.11.2013 у справі № 910/17295/13 - залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 20.11.2013 у справі № 910/17295/13 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/17295/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку та строки,
передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
С.Р. Станік

Судді
С.І. Буравльов

В.О. Зеленін