ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.
Справа № 921/1001/13-г/1

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді
Марка Р.І.

суддів
Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

при секретарі судового засідання
Томкевич Н.М.

за участю представників:

від позивача - Жарський І.Р.;

від відповідача - не з'явився,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нечипорук Транспорт"
б/н від 29.11.13, м. Тернопіль

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 18.11.13

у справі № 921/1001/13-г/1, суддя Чопко Ю.О.

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нечипорук
Транспорт", м. Тернопіль

про cтягнення 48 298 грн. 13 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 18.11.13 у
справі № 921/1001/13-г/1 позовні вимоги
задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням
Господарського суду Тернопільської
області від 18.11.2013р. ТзОВ "Нечипорук
Транспорт", звернулось до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, б/н від 29.11.13
(вх.№05-16/2762/13 від 16.12.2013р.).

Згідно автоматичного розподілу справ
КП "Документообіг господарських судів",
16.12.2013р. справу за № 921/1001/13-г/1
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Марку Р.І.

Розпорядженням голови суду
від 17.12.2013р. у склад колегії для
розгляду справи № 921/1001/13-г/1 введено
суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б.
Ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 18.12.13
апеляційну скаргу у справі № 921/1001/13-г/1
прийнято до провадження, справу
призначено до розгляду на 20.01.14.

20 січня 2014 року на розгляд суду
поступив відзив на апеляційну скаргу, в
якому позивач просить рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення.

Ухвалою суду від 20.01.2014р. розгляд справи
було відкладено на клопотання
скаржника.

В судове засідання, призначене на 11.02.14,
з'явився представник позивача, який
підтримав доводи, викладені у відзиві
на апеляційну скаргу та висловив свої
міркування з питань, що виникли в ході
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання участі
свого представника повторно не
забезпечив. Доказів в підтвердження
доводів, викладених в апеляційній
скарзі - не подав.

Враховуючи те, що сторін не було
позбавлено конституційного права на
захист охоронюваних законом інтересів,
а також те, що їх своєчасно та належним
чином було повідомлено про час та місце
розгляду справи, судова колегія дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного судового рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що у задоволенні
вимог апеляційної скарги слід
відмовити, оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст. 345 Господарського кодексу
України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту. Кредити надаються банком під
відсоток, ставка якого, як правило, не
може бути нижчою від відсоткової
ставки за кредитами, які бере сам банк,
і відсоткової ставки, що виплачується
ним по депозитах.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору. Договір
може укладатися у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договору не вимагалася.

Як встановлено місцевим господарським
судом та вбачається з матеріалів
справи, згідно заяви відповідач
приєднався до "Умов та правил надання
банківських послуг", Тарифів Банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування № б/н від 19 липня 2012
року та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок № 0673 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Згідно пункту 3.18.1.16. "Умов та правил
надання банківських послуг" - при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта до "Умов і правил надання
банківських послуг" (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ Інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

У відповідності до Закону України "Про
електронний цифровий підпис" від
22.05.2003р. електронний підпис - дані в
електронній формі, які додаються до
інших електронних даних або логічно з
ними пов'язані та призначені для
ідентифікації підписувача цих даних;
електронний цифровий підпис - вид
електронного підпису, отриманого за
результатом криптографічного
перетворення набору електронних даних,
який додається до цього набору або
логічно з ним поєднується і дає змогу
підтвердити його цілісність та
ідентифікувати підписувача.
Електронний цифровий підпис
накладається за допомогою особистого
ключа та перевіряється за допомогою
відкритого ключа (ст. 13 Закону).

Згідно ст. 3 вказаного Закону -
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму.

Якщо сторони домовилися укласти
договір у певній формі, він вважається
укладеним з моменту надання йому цієї
форми, навіть якщо законом ця форма для
даного виду договорів не вимагалася (ч.
2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до пункту 3.18.1.1. "Умов та
правил надання банківських послуг"
(далі Умови) - кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди (п. 3.18.1.3. Умов)

Відповідно до пункту 3.18.1.8 Умов,
проведення платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - "Угода").

Ліміт може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна Ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших) (п. 3.18.1.6. Умов)

Як свідчать матеріали справи, Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за
договором виконало в повному обсязі,
надавши відповідачу кредитний ліміт в
розмірі 38000,00 грн.

У зв'язку з порушенням відповідачем
своїх зобов'язань в частині повернення
отриманих кредитних коштів та сплати
відсотків за користування кредитом,
позивач звернувся до суду з позовом у
даній справі.

Згідно зі ст. ст.1054, 1050 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умова, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити відсотки. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
кредиту, він зобов'язаний сплатити
грошову суму за вимогою кредитора.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином, зокрема, у
відповідності до умов договору та
вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 цього Кодексу
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

У відповідності до вимог ст. 599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Доказів погашення заборгованості за
кредитом у сумі 33339 грн. 61 коп.
відповідач не надав, відтак позов в цій
частині правомірно задоволено судом
першої інстанції.

Розділом 3.18.4. "Умов та правил надання
банківських послуг", затверджений
порядок розрахунків.

Так, за користування кредитом в період
з дати виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню), розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою в розмірі, 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48
(сорок вісім) % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання Банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня. (пп.3.18.4.1.
- 3.18.4.1.4.).

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати
(п. 3.18.4.9.)

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

З огляду на положення вищезазначених
пунктів Угоди, є правомірною вимога і
позивача про стягнення заборгованості
за процентами за користування кредитом
у сумі 9379 грн. 54 коп.

Згідно з частиною 1 статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
статті 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3.18.5.1 "Умов та
правил надання банківських послуг" при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
пунктами 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених пунктами 3.18,1.8, 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4 "Умов та правил надання
банківських послуг", винагороди,
передбаченого пунктами 3.18.2.2.5, 3.18.4.4,
3.18.4.5, 3.18.4.6 "Умов та правил надання
банківських послуг" Клієнт сплачує
Банку за кожний випадок порушення пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в пункті 3.18.4.1.3
"Умов та правил надання банківських
послуг" від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано,
відповідно до п. 3.18.5.4 "Умов і правил
надання банківських послуг" -
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3-х років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано Клієнтом.

Таким чином, крім вищевказаних
платежів, відповідачу нараховано 2142
грн. 36 коп. заборгованості по комісії за
користування кредитом.

Пунктом 3.18.6.1. "Умов та правил надання
банківських послуг" зазначено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронною інформацією, або в
будь-якій іншій формі) та / або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитної Ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,
кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Надіслана на адресу відповідача
претензія №20720ТЕС0S07А від 30.07.2013р.
залишена останнім без відповіді та
задоволення.

Відтак, оскільки в матеріалах справи
відсутні, а відповідачем не подано суду
доказів, які б спростовували
твердження позивача та висновки суду
першої інстанції, судова колегія не
вбачає правових підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги.

Доводи скаржника про порушення та
неправильне застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального права є безпідставними,
оскільки не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду
Тернопільської області від 18.11.13 у
справі № 921/1001/13-г/1 залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору
за перегляд рішення в апеляційному
порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повна постанова складена 13 лютого
2014р.

Головуючий суддя
Марко Р.І.

Суддя
Бойко С.М.

Суддя
Бонк Т.Б.