КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. Справа№ 910/13315/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: представник за
довіреністю Гаркавенко С.В.;

від відповідача: представник за
довіреністю Шуман С.І.;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації

на рішення господарського суду міста
Києва від 17.09.2013 року

у справі №910/13315/13 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом публічного акціонерного
товариства «Київенерго»

до управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації

про стягнення 739 470,82 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 17.09.2013 року у справі №910/13315/13
позов задоволено. Вирішено стягнути з
управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації на користь ПАТ
«Київенерго» 739 470,82 грн. вартості
електроенергії, не облікованої
внаслідок порушення Правил
користування електричної енергії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 17.09.2013 року у справі №910/13315/13
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 року
апеляційну скаргу управління освіти
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду в судовому засіданні 20.01.2014
року за участю уповноважених
представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.02.2014 року надав пояснення,
якими заперечив проти доводів
викладених в скарзі та просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення. Представник відповідача у
судовому засіданні 03.02.2014 року надав
пояснення, якими підтримав доводи
викладені в скарзі та просив
апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 19.03.2012 року між ПАТ
«Київенерго» (далі - учасник) та
управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації (далі - замовник) було
укладено договір №26 про закупівлю
послуг за державні кошти (далі -
договір), відповідно до умов якого (з
урахуванням редакції додаткової угоди
від 29.12.2012 року) учасник зобов'язується
у період з 01.01.2012 року по 28.02.2013 року
поставити замовнику електричну
енергію, зазначену в п. 1.2., а замовник -
прийняти і оплатити такий товар у
повному обсязі у терміни обумовлені
договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 12.1. договору (в
редакції додаткової угоди від 29.12.2012
року) сторонами встановлено, що цей
договір набирає чинності з дати його
підписання сторонами і діє до 28.02.2013
року, а в частині проведення
розрахунків до повного їх завершення.

Згідно з додатком №4А до договору
сторонами передбачено, що
електропостачання здійснюється до
загальноосвітніх закладів
Дніпровського району міста Києва,
зокрема, середньої загальноосвітньої
школи №180 і школи-інтернату №18.

19.12.2012 року та 28.01.2013 року позивачем
проведені перевірки дотримання на
вказаних об'єктах, що знаходяться за
адресами: м. Київ, б. Перова, 21 (середня
загальноосвітня школа №180) та м. Київ, б.
Перова, 23 (школа-інтернат №18), Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996
року №28.

В результаті зазначених перевірок
учасником складено Акти №00057, №00059 №00060
від 19.12.2012 року та №00068 від 28.01.2013 року
порушення замовником Правил
користування електричною енергією, в
яких зафіксовано порушення п.п. 1.3., 5.1.
та 6.40., 10.2. Правил користування
електричною енергією, а саме
самовільне підключення до спального
корпусу, їдальні середньої
загальноосвітньої школи №180 та
майстерні школи-інтернату №18 до
електричних мереж позивача з метою
безоблікового споживання електричної
енергії. Зазначені акти порушень ПКЕЕ
відповідачем у встановленому порядку
не оскаржено.

Як слідує зі схем електропостачання
замовника, зазначених в вищенаведених
актах, при проведенні перевірок
працівниками ПАТ «Київенерго» за
участю уповноваженого представника
управління освіти Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації встановлено наряду з
зазначеним в договорі та додатках до
нього електрокабелів, облаштованих
засобами обліку електроенергії, в
спальному корпусі та їдальні СЗШ №180 і
майстерні школи-інтернату №18,
відходження від трансформаторної
підстанції прихованих в землі кабелів
електропостачання поза засобами
обліку споживання електроенергії.

При цьому, лише 28.01.2013 року
представниками позивача за зверненням
відповідача на вказаних вище кабелях
встановлені засоби обліку (лічильники),
що підтверджується завданням на
виконання робіт з приладами обліку,
актами технічної перевірки засобів
обліку електричної енергії та Актами
опломбування засобів обліку №118, №119 і
№119/1.

Тобто, із наведеного слідує, що
відповідачем, на балансі якого
знаходяться вище зазначені об'єкти, на
підставі договору №26 про закупівлю
послуг за державні кошти від 19.03.2012
року, самовільно здійснено підключення
електроустановок струмоприймачів /
проводів до електричної мережі ПАТ
«Київенерго».

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
електроенергетику» правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.

Частиною 2 вказаної статті
правопорушеннями в електроенергетиці,
зокрема, є крадіжка електричної
енергії, самовільне підключення до
об'єктів електроенергетики і
споживання енергії без приладів
обліку.

Таким чином, внаслідок самовільного
підключення відповідачем до
електричної мережі позивача за
відсутності приладів обліку, комісія
ПАТ «Київенерго», на підставі п. 2.6.
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 року №562, прийняла рішення,
оформлені протоколами №148, №149, №150 від
14.01.2013 року та №273 від 04.02.2013 року про
нарахування за самовільно спожиту
електроенергію по актам за 12 місяців.
Зазначені рішення комісії у
встановленому порядку відповідачем не
оскаржені.

На підставі наведеного, управлінню
освіти Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації
виставлено рахунки №3510026/акт 00057 на
суму 295 481,47 грн., №3510025/акт 00059 на суму 249
798,47 грн., №35100026/акт 00060 на суму 161 185,13
грн., №3510026/акт 00068 на суму 33 005,75 грн.,
всього на загальну суму 739 470,82 грн.
Зазначені рахунки відповідачем
отримані, про що свідчать підписи
останнього та його печатка на вказаних
документах.

Згідно з п. 6.43. ПКЕЕ споживач має
оплатити розрахункові документи за
недовраховану електричну енергію
протягом 30 календарних днів від дня
отримання рахунка.

Проте, як підтверджується матеріалами
справи, відповідачем не надано суду
доказів сплати вищевказаної суми боргу
за самовільно спожиту електроенергію
на суму 739 470,82 грн.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої,
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість (ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу
України).

Отже, враховуючи все вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для стягнення з
позивача на користь відповідача 739 470,82
грн. вартості електроенергії,
необлікованої внаслідок порушення
ПКЕЕ, оскільки матеріалами справи
підтверджується споживання
електричної енергії у спальному
корпусі та їдальні СЗШ №180 і майстерні
школи-інтернату №18 без відповідних
правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України у справі №910/10448/13 від 05.12.2013
року.

Посилання скаржника на відсутність
правових підстав покладення
відповідальності за самовільне
підключення саме на управління освіти,
колегією суддів відхиляються, оскільки
матеріалами справи підтверджується
наявність договірних правовідносин
щодо постачання позивачем відповідачу
електроенергії саме на об'єкти, на яких
встановлено самовільне підключення
електроустановок струмоприймачів /
проводів до електричної мережі ПАТ
«Київенерго».

Разом з тим, відповідно до п. 7.3.2.
договору передбачено, що замовник
сплачує учаснику вартість
недорахованої електроенергії,
необлікованої внаслідок порушення
ПКЕЕ, зокрема, за самовільне внесення
змін у схеми обліку електроенергії та
споживання електроенергії поза
засобами обліку.

Також, з наведених підстав (наявності
договору №26 про закупівлю послуг за
державні кошти укладеного саме між ПАТ
«Київенерго» та управлінням освіти),
судом першої інстанції правомірно
відмовлено у задоволенні клопотання
відповідача про залучення до участі у
справі в якості третіх осіб СЗШ №180 і
школу-інтернат №18, оскільки за умовами
даного договору замовник (відповідач)
несе відповідальність за поставлену
позивачем електроенергію до СЗШ №180 і
школи-інтернату №18.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доводи скаржника зводяться до намагань
надати їм перевагу над встановленими
судом першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, що не впливає
на результат розгляду справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду міста Києва від
17.09.2013 року у справі №910/13315/13 відповідає
обставинам справи, є законним та
обгрунтованим, а тому не підлягає
скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу управління
освіти Дніпровської районної в місті
Києві державної адміністрації на
рішення господарського суду міста
Києва від 17.09.2013 року у справі №910/13315/13
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 17.09.2013 року у справі
№910/13315/13 залишити без змін.

3. Справу №910/13315/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич