ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 907/907/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Хабіб М.І.

суддів
Зварич О.В.

Кузь В.Л.

при секретарі судового засідання
Бараняк Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 від
07.11.2013 року

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 23.10.2013 р.

у справі № 907/907/13

за позовом :

ОСОБА_3, м. Ужгород

ОСОБА_4, м. Ужгород

ОСОБА_5, м. Ужгород

ОСОБА_6, м. Ужгород

ОСОБА_7, с. Холмок Ужгородського району

ОСОБА_8, м. Ужгород

ОСОБА_9, с. Невицьке Ужгородського
району

ОСОБА_10, с. Невицьке Ужгородського
району

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю „Магазин „Взуття", м.
Ужгород

за участю третьої особи - 1 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_11, м. Львів

за участю третьої особи - 2 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_2.

про визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників товариства
з обмеженою відповідальністю „Магазин
„Взуття" про погодження продажу
вбудованих приміщень магазину по
АДРЕСА_1, яке оформлене протоколом №7
від 06 липня 2011 року

За участю позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7
(довіреність від 22.01.14р.);

представників відповідача - Бірнштейн
М.А. - директор, Маркусь М.І. (довіреність
від 23.09.2013р.),

представника третьої особи -2
(скаржника) - ОСОБА_14 (довіреність від
21.01.2014р. №143),

позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_9 та третя
особа -1 - не з'явилися.

Апеляційна скарга прийнята до
провадження 18.11.2013р. колегією суддів у
складі: головуючого - судді Малех І.Б.,
суддів Желік М. Б., Кузь В. Л. Ухвалою від
23.12.13р. у справі № 907/907/13 розгляд
апеляційної скаргиі відкладено на
23.01.2014р.

У зв'язку із тимчасовою
непрацездатністю головуючого - судді
Малех І.Б. розпорядженням в.о. керівника
апарату суду №10 від 22.01.2014 р. призначено
повторний автоматичний розподіл
справи № 907/907/13, за наслідками якого
справу № 907/907/13 розподілено до
розгляду судді-доповідачу Хабіб М.І.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
23.01.14р. у склад колегії для розгляду
справи введено суддів Кузь В.Л. та
Зварич О.В.

У зв'язку із зміною складу колегії
суддів розгляд апеляційної скарги
розпочато спочатку.

В С Т А Н О В И В :

Учасники ТзОВ„Магазин „Взуття"
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулись до
господарського суду Закарпатської
області з позовом до ТзОВ „Магазин
„Взуття" про визнання недійсним
рішення загальних зборів учасників
ТзОВ „Магазин „Взуття" про погодження
продажу вбудованих приміщень магазину
по АДРЕСА_1, яке оформлене протоколом №7
від 06 липня 2011 року.

Ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 23.09.2013р. в
порядку вимог статті 27 ГПК України
задоволено клопотання відповідача та
залучено до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_11..

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 23.10.2013 року у
справі № 907/907/13 (суддя Ремецькі О.Ф.)
позов задоволено. Визнано недійсним
рішення загальних зборів учасників
ТзОВ „Магазин „Взуття" про погодження
продажу вбудованих приміщень магазину
по АДРЕСА_1, яке оформлене протоколом №7
від 06 липня 2011 року. Присуджено до
стягнення з ТзОВ „Магазин „Взуття" на
користь ОСОБА_7 1147грн. на відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване положеннями ст.ст.60,61,62
Закону України "Про господарські
товариства", ст.ст.92,98,145 Цивільного
кодексу, постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів". При прийнятті
рішення суд першої інстанції виходив з
того, що позивачів не було повідомлено
про проведення 06.07.2011р. зборів
учасників, участі у зборах вони не
приймали, внаслідок чого було порушено
їх право на участь у загальних зборах
товариства та участь у прийнятті
рішень з питань, що віднесені до
компетенції загальних зборів.
Посилаючись на висновок експерта
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України в Закарпатській
області №15/633 від 02.10.2013р., який складено
в межах розгляду кримінальної справи
на підставі постанови про призначення
експертизи, винесеної 17.09.2013р. ст.
слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС
України в Закарпатській області ст.
лейтенантом міліції Степановим Б.С. у
кримінальному провадженні №0002437,
місцевий суд дійшов висновку, що у
зборах взяв участь тільки один учасник,
який володів часткою 10% статутного
фонду товариства, а решта учасників
рішення від 06.07.2011р., оформлене
протоколом №7, не підписували. Їх
підписи на протоколі відтворено
струминним способом за допомогою
знакодрукуючого пристрою, в якому
застосовується струминний спосіб
отримання зображення. Водночас,
місцевий суд встановив, що оскаржуване
рішення від 06. 07. 2011 р. виконане, будівля
(приміщення) магазину продана за
договором купівлі-продажу від 07.07.2011р.
ОСОБА_11

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
учасник товариства ОСОБА_2, яка не брала
участі у справі, подала апеляційну
скаргу, вважає його таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. Ухвалою апеляційного суду від
23.12.2013р. скаржника ОСОБА_2 залучено до
участі у справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача.На думку
скаржника, вимоги позивачів і їх
доводи заперечують одне одного,
оскільки позивачі стверджують, що
зборів не було, за рішення не
голосували, протокол не підписували, в
той же час визнають його недійсним,
тому вважає даний спір безпредметним.
Поряд з тим зазначає, що судом першої
інстанції не досліджено позицію ще
одного учасника товариства ОСОБА_1, яка
приймала участь у прийнятті рішення
06.07.2011р. Скаржник також вважає, що
місцевий суд безпідставно визнав
доведеним факт підробки підписів
позивачів на протоколі, оскільки суду
не було надано допустимих доказів, а
згідно з висновком експерта НДЕКЦ при
УМВС України в Закарпатській області
№15/633 від 02.10.2013р. факт монтажу підписів
в протоколі зборів учасників
товариства не встановлено. Крім того,
стверджує, що всі учасники товариства
були у телефонному режимі повідомлені
про проведення загальних зборів, що
відповідно до норм чинного
законодавства не є забороненим, а
підписання позивачами протоколу №7
підтверджує їх згоду на розгляд
зборами питання відчуження будівлі та
прийняття оскаржуваного рішення.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у відзиві
(вх.01-04/326/14 від 23.01.14р.) на апеляційну
скаргу спростовують доводи скаржника
та зазначають, що про проведення зборів
їх ніхто не повідомляв, участі у зборах
не приймали, за оскаржуване рішення не
голосували. Позивачі не погоджуються з
твердженням апелянта про відсутність
предмета спору та зазначають, що в
матеріалах справи наявна копія
рішення, оформленого протоколом №7,
який містить підпис секретаря
ОСОБА_2.(апелянта), яка стверджує про
існування такого рішення та про
підписання цього протоколу. Щодо
підписів інших учасників, то
відповідно до висновку технічної
експертизи, вони виконані струйним
принтером. Спірне рішення зборів
виконане колишнім керівником,
приміщення магазину продане, що, на
думку позивачів, свідчить про
існування предмета спору між
сторонами.

Відповідач у відзиві (вх.05-04/7654/13 від
12.12.13р.) спростовує доводи скаржника,
звертає увагу апеляційного суду на
родинні відносини скаржника - ОСОБА_2
(дочка) з колишнім директором
товариства - ОСОБА_17 ( мама), стверджує,
що рішення від 06.07.2011р., оформлене
протоколом №7, яке містить підпис лише
одного учасника товариства - ОСОБА_2,
виконане колишнім директором ОСОБА_17
шляхом укладення 07.07.2011р. договору
купівлі-продажу нерухомого майна із
ОСОБА_11 Відтак, спірне рішення підлягає
визнанню недійсним, що правомірно
зроблено судом першої інстанції. Поряд
з тим, звертає увагу колегії суддів на
те, що в ході експертного дослідження
встановлено, що на протоколі №7 є лише
один оригінальний підпис ОСОБА_2, а
підписи інших учасників товариства
виконані з допомогою кольорового
принтера. Щодо тверджень скаржника
про те, що експерту не вдалося виявити
ознаки монтажу в протоколі від 06.07.2011р.,
то у висновку №15/633 від 02.10.2013р. експерт
зробив застереження та вказав, що це не
означає, що такого монтажу не було
зроблено, просто технічні можливості
сучасного обладнання не дають
можливість їх виявити, навіть, якщо
такий монтаж мав місце. Крім того,
відповідач зазначає, що нерухоме майно
товариства, питання продажу якого
вирішувалось на загальних зборах
06.07.2011р., було основним активом
товариства, яке значно перевищувало 50 %
майна, тому його відчуження могло
вирішуватися виключно на загальних
зборах та при умові отримання голосів
восьми учасників товариства із десяти
(3/4)

В судовому засіданні 04.02.2014р.
представник скаржника просив рішення
місцевого суду скасувати, проводження
у справі припинити, однак будь-яких
письмових пояснень чи обґрунтувань
припинення провадження у справі суду
не подав.

Позивачі, які з'явивлися в судове
засідання, підтримали свої доводи,
викладені у позові та у відзиві
(вх.01-04/326/14 від 23.01.14р.) на апеляційну
скаргу, просили рішення місцевого суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення..

Представники відповідача заперечили
проти доводів апеляційної скарги та
проти доводів представника скаржника,
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Позивачі ОСОБА_10, ОСОБА_9 та третя особа
-1 в судове засідання не з'явилися, явки
повноважних представників не
забезпечили, причини неявки суду не
повідомили, хоча про дату, час і місце
розгляду даної справи були повідомлені
належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, Львівський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

ТзОВ "Магазин "Взуття" зареєстроване як
юридична особа 11.12.1995р., що підтверджено
випискою з ЄДРЮОФОП серії АВ № 194363 від
08.07.2013р.

За договором купівлі-продажу № 357 від
31.01.2001р., укладеним Фондом приватизації
та управління майном міста
Ужгородської міської ради та ТзОВ
"Магазин "Взуття", посвідченим
приватним нотаріусом Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_18
31.01.2001р., зареєстрованим в реєстрі за
№36, товариство придбало у власність
шляхом викупу об'єкт приватизації -
вбудовані приміщення площею 269 кв.м. по
АДРЕСА_1

На підставі цього договору Фонд
приватизації та управління майном
міста Ужгородської міської ради видав
товариству свідоцтво про право
власності на нерухоме майно № 253 від
05.04.2001р.

На підставі рішення виконкому
Ужгородської міської ради №257 від
15.10.2003р. було видане виконкомом
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - магазин "Взуття"
загальною площею 269,3м.кв. по АДРЕСА_1.

Право власності ТзОВ "Магазин "Взуття"
на приміщення магазину було
зареєстровано в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно за №3921708 (витяг про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно виданий КП "Ужгородське МБТІ"
15.12.2003р. №2296381, запис в книзі №7, запис
№1272).

Відповідно до Статуту ТзОВ
"Магазин "Взуття" (нова редакція),
зареєстрованого 05.05.2005р. (пункти 5.1- 5.3,
5.5), розмір статутного фонду
товариства становить 133 677, 50грн., який
формується за рахунок внесків
учасників у вигляді переданих
приватизаційних майнових сертифікатів
(прибутковий косовий ордер №19від
03.07.1995р). Учасниками товариства є 10
фізичних осіб, частки яких у
статутному фонді товариства рівні - по
10% кожного, а саме :

1) ОСОБА_3 - 10%;

2) ОСОБА_4 - 10%;

3) ОСОБА_5 - 10%;

4) ОСОБА_6-10%;

5) ОСОБА_1 - 10%;.

6) ОСОБА_2. - 10%;:

7) ОСОБА_7 - 10%;

8) ОСОБА_8 -10%;

9) ОСОБА_9-10%;

10) ОСОБА_10 -10%.

Згідно з протоколом №7 зборів
учасників ТзОВ "Магазин Взуття" від
06.07.2011р. зборами учасників товариства
було розглянуто пропозицію ОСОБА_10
щодо продажу вбудованого приміщення
магазину за адресою: АДРЕСА_1 загальною
площею 134,65 кв.м. та прийнято рішення
про погодження такої пропозиції. В
протоколі вказано, що на зборах
учасників присутні фізичні особи в
кількості 10 чол., а саме, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 ОСОБА_1, ОСОБА_2 Голова зборів
ОСОБА_10, секретар ОСОБА_2.

Протокол підписаний всіма учасниками,
підпис секретаря зборів ОСОБА_2

на протоколі скріплений печаткою
товариства..

За договором купівлі-продажу від
07.07.2011р. ТзОВ "Магазин Взуття", від імені
якого діяла директор ОСОБА_17, продало
ОСОБА_11 нерухоме майно - будівлю
магазину « Взуття» площею 134,8 кв.м. в
АДРЕСА_1 .Договір посвідчений приватним
нотаріусом Ужгородського міського
нотаріального округу ОСОБА_21,
зареєстрований в реєстрі за № 1332.

Як вбачається з матеріалів справи, за
заявами учасників ТзОВ "Магазин Взуття"
(позивачів у даній справі) СВ
Ужгородського МВ УМВС України в
Закарпатській області 04.07.2013р.
розпочато досудове розслідування по
кримінальному провадженні №0002437
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358
КК України (підроблення посвідчення
або іншого офіційного документа, який
видається чи посвідчується
підприємством, установою,
організацією,
громадянином-підприємцем, приватним
нотаріусом, аудитором чи іншою особою,
яка має право видавати чи посвідчувати
такі документи, і який надає права або
звільняє від обов'язків, з метою
використання його підроблювачем чи
іншою особою або збут такого документа,
а також виготовлення підроблених
печаток, штампів чи бланків
підприємств, установ чи організацій
незалежно від форми власності, інших
офіційних печаток, штампів чи бланків з
тією самою метою або їх збут); 18.07.2013р.
розпочато досудове розслідування по
кримінальному провадженні №0002567
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191
КК України (привласнення чи розтрата
чужого майна, яке було ввірене особі чи
перебувало в її віданні) та по
кримінальному провадженні №0002569
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172
КК України (незаконне звільнення
працівника з роботи з особистих
мотивів, а також інше грубе порушення
законодавства про працю), які 01.08.2013р.
об'єднані в одне провадження,
зареєстроване в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань під №0002437.

13.09.2013р. відповідно до ухвали слідчого
судді Ужгородського міськрайонного
суду було проведено вилучення
документів, які знаходились у
приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_21,
зокрема, протоколу зборів учасників
ТзОВ "Магазин Взуття" №7 від 06.07.2011р.

На підставі постанови про призначення
експертизи, винесеної 17.09.2013р. ст.
слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС
України в Закарпатській області ст.
лейтенантом міліції Степановим Б.С. у
кримінальному провадженні №0002437,
судовим експертом Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України в Закарпатській
області наданий висновок експерта
№15/633 від 02.10.2013р., згідно з яким на
питання : Яким чином виконаний напис,
наявний на 1 аркуші, у лівій верхній
частині (де значиться дата) на рисці,
після надрукованого тексту «від» у
Протоколі зборів учасників ТзОВ
«Магазин «Взуття» №7 від 06.07.2011р. та
підписи від імені осіб, наявні на 2-му
аркуші вказаного вище документу? За
допомогою технічних засобів чи
писальним приладом? - експерт надав
наступний висновок:

"Зображення рукописного запису « 6
липня 11» в графі « від__» 20__р.» на
першому аркуші та зображення підписів
праворуч від прізвищ «ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 ОСОБА_1» на другому аркуші в
Протоколі зборів учасників ТОВ Магазин
Взуття №7 від 06.07.2011р. відтворено
струминним способом за допомогою
знакодрукуючого пристрою, в якому
застосовується струминний спосіб
отримання зображення. Підпис в графі
«Секретар зборів: ОСОБА_2» в даному
документі нанесений за допомогою
письмового приладдя барвною речовиною
для кулькових ручок".

Дослідивши обставини справи, доводи
скаржника та сторін, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В силу ст.50 Закону України "Про
господарські товариства" товариством з
обмеженою відповідальністю визнається
товариство, що має статутний капітал,
розділений на частки, розмір яких
визначається установчими документами.

Статтею 116 Цивільного кодексу України,
ст.88 Господарського кодексу України та
ст.10 Закону України "Про господарські
товариства" встановлено, що учасники
господарського товариства мають право,
зокрема, брати участь в управлінні
товариством у порядку, встановленому
установчим документом товариства та
законом.

Вищим органом товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори
учасників. Вони складаються з
учасників товариства або призначених
ними представників (ст. 145 ЦК України
,ст. 58 ЗУ "Про господарські товариства").

Реалізація учасниками права на участь
в управлінні товариством здійснюється,
зокрема, шляхом участі в загальних
зборах та прийнятті зборами рішень,
черговість та порядок скликання яких
встановлюються статутом товариства і
законом.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
господарські товариства" загальні
збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів.

Згідно із ч. 5 ст. 61 Закону України "Про
господарські товариства" про
проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів.
Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними
до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення
можуть прийматися тільки за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах.

Статутом товариства з обмеженою
відповідальністю „Магазин „Взуття" не
передбачено порядку скликання та
проведення загальних зборів учасників
товариства, тому передбачені законом
порядок скликання та проведення
загальних зборів учасників є
обов'язковими.

Апелянт стверджує, що повідомлення
учасників товариства про скликання та
проведення загальних зборів було
здійснено у телефонному режимі. Однак,
будь-яких доказів такого повідомлення
скаржник суду не подав. В протоколі
загальних зборів учасників ТОВ
"Магазин Взуття" від 06.07.2011р. №7 вказано,
що у зборах 06.07.2011р. взяли участь всі 10
учасників товариства. Проте, 9 із 10
учасників стверджують, що не були
повідомлені про проведення 06.07.2013р.
зборів, участі у них не приймали, за
рішення, оформлене протоколом №7, не
голосували, протокол не підписували.
Про оскаржуване рішення та про продаж
приміщення магазину, яке здається
товариством в оренду, дізналися
01.07.2013р.із відомостей в ЄДР про
припинення (ліквідацію) товариства.

Поряд з тим, згідно з висновком
судового експерта №15/633 від 02.10.2013р., 9
із 10 учасників товариства не
підписували протокол №7, цей протокол
підписаний лише одним учасником
ОСОБА_2, який володів часткою у розмірі
10% статутного фонду товариства, решта
учасників - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
ОСОБА_1, частка яких становить 90%
статутного капіталу, не підписували
протокол №7 Їх підписи на протоколі №7,
вилученому у приватного нотаріуса,
який посвідчив договір купівлі-продажу
приміщення магазину, відтворено
струмним способом за допомогою
знакодрукуючого пристрою.

Апеляційний суд відхиляє як
необґрунтовані доводи скаржника про
відсутність допустимих доказів
підробки підписів учасників
товариства на протоколі №7, оскільки
судовим експертом однозначно
встановлено, що на протоколі №7 є лише
один оригінальний підпис ОСОБА_2, а
підписи інших учасників товариства
відтворено струмним способом за
допомогою знакодрукуючого пристрою.
Жодних доказів на спростування цього
висновку експерта скаржник суду не
подав, як і не спростував доводів
позивачів про те, що вони не були
повідомлені про збори і участі у них не
брали, протокол зборів не підписували.
Щодо відповіді експерта на питання - чи
наявні ознаки монтажу у протоколі №7
від 06.07.2011р.? , що встановити факт
монтажу не виявилося можливим, слід
зазначити, що поряд з тим експерт
вказав, що відсутність ознак монтажу у
документі, виготовленому за допомогою
знакодрукуючих пристроїв, не дає
підстав для висновку про відсутність
факту монтажу, це пояснюється тим, що
ознаки монтажу могли і не
відобразитися. Сучасне комп'ютерне та
множинне обладнання дозволяє
сформувати будь-які документи ( як
повністю підроблені, так і складені з
декількох фрагментів різних
документів), а встановити факт такої
підробки та виключити факт монтажу
наявними методами практично неможливо.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, що
позивачі не були повідомлені про
проведення 06.07.2011р. зборів учасників,
участі у зборах вони не приймали,
внаслідок чого було порушено їх право
на участь у загальних зборах
товариства та участь у прийнятті
рішень, що збори учасників товариства
від 06.07.2011р. не були повноважними, а
рішення прийняте за відсутності
встановленого законом кворуму,
оскільки частка присутнього на зборах
учасника складала 10 % статутного
капіталу.

Щодо доводів скаржника про участь у
прийнятті рішення учасника товариства
ОСОБА_1, то в судовому засіданні ОСОБА_1
заперечила ці доводи Її підпис на
протоколі №7, як і підписи інших
учасників (крім підпису скаржника),
відтворено струмним способом за
допомогою знакодрукуючого пристрою.

Відповідно до п.п. 17, 18 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
жовтня 2008 року № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів"
підставами для визнання недійсними
рішень загальних зборів акціонерів
(учасників) господарського товариства
можуть бути: порушення вимог закону
та/або установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є:
прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не
включених до порядку денного загальних
зборів товариства (частина четверта
статті 43 Закону про господарські
товариства); прийняття загальними
зборами рішення про зміну статутного
капіталу товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону про господарські
товариства).

При вирішенні питання про недійсність
рішень загальних зборів у зв'язку з
іншими порушеннями, допущеними під час
скликання та проведення загальних
зборів, господарський суд повинен
оцінити, наскільки ці порушення могли
вплинути на прийняття загальними
зборами відповідного рішення.

В судовому засіданні позивачі
пояснили, що приміщення магазину є
єдиним джерелом доходів товариства,
тому за будь - яких обставин не дали б
згоди на його продаж.

У пункті 6 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 19.11.2013
№ 01-06/1657/2013 "Про доповнення
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2011р. N 01-06/249 "Про постанови
Верховного Суду України, прийняті за
результатами перегляду судових рішень
господарських судів" вказано, що
підроблений підпис одного з учасників
товариства на протоколі зборів цього
товариства має правове значення для
вирішення питання щодо визнання
рішення зборів недійсним .

На підставі викладеного колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність підстав для
визнання рішення зборів учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю „Магазин „Взуття"
від 06.07.2011р. недійсним.

Апеляційний суд відхиляє доводи
скаржника про безпредметність позову
та його представника про припинення
провадження у справі з огляду на те, що
оскаржуване рішення від 06.07. 2011р.,
оформлене протоколом №7, потягло за
собою правові наслідки, воно виконане
колишнім директором ОСОБА_17 шляхом
продажу приміщення магазину ОСОБА_11 за
договором купівлі-продажу від 07.07.2011р.

Статтею 32 ГПК України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний суд вважає, що
господарським судом Закарпатської
області належним чином досліджені
обставини справи та оцінені докази, що
мають значення для справи, правильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, отже, рішення
належить залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.99, 101, 103, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення господарського суду
Закарпатської області від 23.10.2013 року у
справі № 907/907/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

3.Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Постанова підписана 05.02.2014р.

Головуючий-суддя М.І. Хабіб

суддя
О.В. Зварич

суддя
В.Л.
Кузь