ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.
Справа № 914/4016/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Юрченка Я.О.

суддів:
Давид Л.Л.

Гриців В.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1",
м.Львів №508/01 від 31.12.2013 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 23.12.2013 року

у справі № 914/4016/13

за позовом: Приватного
підприємства "Гарантспецбуд", м. Львів

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Львівське
спеціалізоване

будівельно-монтажне управління
№1", м. Львів

про стягнення в сумі 222 192 грн. 12 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Федейко А.Ю.;

від відповідача: Булик І.І.;

Рішенням господарського суду
Львівської області від 23.12.2013 року у
справі №914/4016/13 (суддя Мазовіта А.Б.)
позов задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1" на
користь Приватного підприємства
"Гарантспецбуд" 222 192 грн. 12 коп.
основного боргу, 4 443 грн. 85 коп. судового
збору.

Відповідач - Публічне акціонерне
товариство "Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1" не
погоджуючись із прийнятим рішенням
подало апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити повністю. Обґрунтовуючи
вимоги апеляційної скарги зазначає, що
позивачем не доведено належними і
допустимими доказами факту виконання
робіт, вартість яких є предметом
стягнення у даній справі. При цьому,
покликається на акт, підписаний
Публічним акціонерним товариством
"Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1" та
стверджує про факт виконання спірних
робіт саме відповідачем. Тому, вважає,
що правові підстави для задоволення
позову у даній справі відсутні.

Позивач - Приватне підприємство
"Гарантспецбуд" правом, наданим статтею
96 Господарського процесуального
кодексу України не скористалося,
відзиву на апеляційну скаргу не подало.

В судовому засіданні представник
скаржника підтримав апеляційні вимоги
та просив такі задоволити, оскаржуване
рішення скасувати. Представник
позивача надав усні заперечення по
суті вимог апеляційної скарги та
просив в її задоволенні відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
оцінивши наявні в ній докази,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а рішення
господарського суду Львівської
області від 23.12.2013 року у справі №914/4016/13
- залишити без змін, виходячи з
наступного.

Аналізом матеріалів справи, колегією
суддів встановлено наступне.

19.10.2011 р. між ВАТ "Львівське
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління №1", правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1»
(генпідрядник) та ПП
"Гарантспецбуд" (субпідрядник) укладено
договір субпідряду №2-2011 (далі -
договір) на виконання робіт по
благоустрою на об'єкті "Реконструкція
вул. А.Мельника (від вул.Є.Коновальця до
вул. Генерала Чупринки) та вул. Генерала
Чупринки (від вул.А.Мельника до вул.
Київської)". Згідно з умовами договору
субпідрядник (позивач) зобов'язувався
власними силами та засобами, в
обумовлений строк у відповідності до
замовлення і вимог
проектно-кошторисної документації,
будівельних норм та правил виконати
роботи на об'єкті: "Реконструкція вул.
А.Мельника (від вул. Є.Коновальця до вул.
Генерала Чупринки) та вул. Генерала
Чупринки (від вул. А.Мельника до вул.
Київської)" (роботи по благоустрою), а
генпідрядник (відповідач)
зобов'язувався прийняти і оплатити
виконані роботи.

Пунктом 2.1. договору сторони визначили,
що договірна ціна на момет укладення
договору є динамічною і становить 500
000,00 грн.

Відповідно до п. п. 4.2.3., 4.2.5 договору
генпідрядник зобов'язувався щомісячно
приймати від субпідрядника акти
виконаних робіт та довідки про
вартість виконаних робіт, перевіряти
їх і підписати на протязі 3 робочих
днів, чи повернути в цей же строк
субпідряднику для виправлення та
оплатити прийняті роботи.

Згідно з п. п. 5.2., 5.3 договору
оплата прийнятих робіт здійснюється
щомісячно шляхом проміжних платежів
протягом 10-ти днів з моменту підписання
генпідрядником представлених
субпідрядником актів виконаних робіт
та довідки, після перерахування коштів
замовником - "Онур Тааххут Ташимаджилик
ве Тіджарет Лімітед Ширкеті". У випадку
виявлення невідповідності робіт,
пред'явлених до оплати встановленим
вимогам, завищення їх обсягів або
неправильного застосування
кошторисних норм, поточних цін та інших
помилок, що вплинули на ціну виконаних
робіт, генпідрядник має право за участі
субпідрядника скоригувати суму, що
підлягає оплаті.

Укладення вищевказаного договору та
його чинність, сторонами не
заперечується.

В силу вимог ст. ст. 11, 626
Цивільного кодексу України, ст. 174
Господарського кодексу України
договір є підставою виникнення
господарських зобов'язань, які мають
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору (ст.526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України), і одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, п.7 ст.193
Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням їх результату
замовникові.

В силу ст.853 ЦК України, замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Пунктом 4
статті 882 ЦК України передбачено, що
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. Акт,
підписаний однією стороною, може бути
визнаний судом недійсним лише у разі,
якщо мотиви відмови другої сторони від
підписання акта визнані судом
обґрунтованими.

У відповідності до умов договору,
позивач виконав частину робіт на
загальну суму 262 791 грн. 75 коп., що
підтверджується підписаним у вересні
2012 р. сторонами проміжним платіжним
сертифікатом по роботах (актом
приймання виконаних будівельних робіт)
та довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт за вересень 2012 р.
Відповідач здійснив часткову оплату
вартості вищевказаних робіт у розмірі
260 000 грн. 00 коп., що підтверджується
платіжним дорученням №931 від 09.11.2011 р.
на суму 40 000 грн. 00 коп., платіжним
дорученням №158 від 19.03.2012 р. на суму
100 000 грн. 00 коп., платіжним
дорученням №255 від 29.03.2012 р. на суму 100 000
грн. 00 коп., платіжним дорученням №307
від 09.07.2013 р. на суму 20 000 грн. 00 коп.
Несплаченою залишилась вартість
виконаних позивачем робіт в сумі 2 791,75
грн.

Крім того, супровідним листом за вих.
№11.06-1 від 11.06.2013 р. позивач надіслав
відповідачу для підписання проміжний
платіжний сертифікат по роботам (акт
приймання виконаних будівельних робіт)
за червень 2013 р. на суму 219 400 грн. 37 коп.
Відповідач отримав супровідний лист із
підписаним позивачем актом 14.06.2013 р., що
підтверджується підписом
уповноваженої особи на повідомленні
про вручення поштового відправлення,
проте вказаний акт не підписав,
зауважень з приводу виконаних робіт
згідно акту за червень 2013 р. не
висловив. Факт отримання відповідачем
підписаного позивачем проміжного
платіжного сертифікату по роботам (акт
приймання виконаних будівельних робіт)
за червень 2013 р. на суму 219 400, 37 грн. не
заперечується.

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачем становить 222 192,12 грн. та є
документально обґрунтованою.

Колегією суддів встановлено, що
доводи відповідача про не доведеність
позивачем факту виконання робіт,
вартість яких є предметом стягнення у
даній справі є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач отримавши підписаний
позивачем проміжний платіжний
сертифікат по роботам (акту приймання
виконаних будівельних робіт) за
червень 2013 р. на суму 219 400 грн. 37 коп.
жодних зауважень щодо обсягу, якості,
вартості робіт, чи інших зауважень
та/або заперечень не висловив та не
надав жодних пояснень з приводу
відмови у підписанні вищевказаного
акту не зазначив. А тому, вказаний
платіжний сертифікат, в силу норм ст.834
ЦК України слід вважати дійсним та
таким, що підтверджує факт виконаних
позивачем робіт на вказану суму.

Аналізом розрахунків вартості
виконаних робіт від 03.07.2012 р.,
проміжного платіжного сертифікату по
роботах від 03.07.2012 р., які підписані
Публічним акціонерним товариством
"Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1" та
Представництвом Онур Тааххут
Ташимаджилик ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті встановлено, що такі складені
згідно з договором субпідряду від
12.07.2011 року, підписаного між цими ж
сторонами, а тому, не спростовують
обставини, покладені в основу
заявлених позовних вимог у даній
справі.

Доводи апелянта, обґрунтовані
положеннями п.5.2 договору субпідряду
№2-2011 від 19.10.2011 р., спростовуються
приписами ч.2 ст.838 ЦК України, згідно з
якими генеральний підрядник
відповідає перед субпідрядником за
невиконання або неналежне виконання
замовником своїх обов'язків за
договором підряду, а перед замовником -
за порушення субпідрядником свого
обов'язку.

Крім того, в апеляційній скарзі
відповідач покликається на пояснення
за вих.№466/01 від 27.11.2013 року, подані в
суді першої інстанції, в яких останній
вказує зокрема на порушення позивачем
умов п.4.3.5. договору №2-2011 від 19.10.2011
року. Проте, колегією суддів
встановлено, що наведене
спростовується зокрема, листом за
вих.№03/01 від 15.01.2013 р., в якому
відповідач зазначив, що роботи по
договору, укладеному між відповідачем
(генпідрядником) та замовником ("Онур
Тааххут Ташимаджилик ве Тіджарет
Лімітед Ширкеті") виконані в повному
обсязі, та погоджується підписати акт
виконаних позивачем робіт по
влаштуванню бруківки. Додатком до
вказаного листа було долучено акт
виконаних робіт (а.с.42). Наведені
обставини вірно встановлені місцевим
господарським судом.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення господарського суду
Львівської області від 23.12.2013 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для його скасування немає, а
зазначені в апеляційній скарзі інші
доводи скаржника не відповідають
матеріалам справи, документально не
обґрунтовані, не базуються на
законодавстві, що регулює спірні
правовідносини, а тому не визнаються
такими, що можуть бути підставою згідно
із ст. 104 ГПК України для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 91, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1",
м.Львів №508/01 від 31.12.2013 року відмовити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 23.12.2013 року у
справі №914/4016/13 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
судовому порядку.

4. Матеріали справи повернути в
господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 11.02.2014
року

Головуючий-суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Гриців В.М.