КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. Справа№
910/19325/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Верховця А.А.

Доманської М.Л.

при секретарі судового засідання -
Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства
"Капітал Лізинг"

на ухвалу господарського суду м. Києва
від 30.10.2013 року

по справі № 910/19325/13 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк Сбербанку
Росії"

до відкритого акціонерного
товариства "Капітал Лізинг"

про банкрутство

за участю представників:

від заявника: Корнієнко Л.В.
довіреність № 828 від 23.05.2013

від боржника (апелянта): Жилінський А.І.
довіреність б/н від 04.10.2012

розпорядник майна: арбітражний
керуючий Ронський Р.М.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 30.10.2013 порушено провадження по
справі про банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Капітал
Лізинг", визнано розмір вимог
ініціюючого кредитора - публічного
акціонерного товариства "Дочірній банк
Сбербанку Росії" на загальну суму 5 285
119,35 грн., введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів та
процедуру розпорядження майном
боржника, призначено розпорядником
майна боржника - арбітражного
керуючого Ронського Р.М. (свідоцтво № 76
від 08.02.2013) та призначено попереднє
судове засідання.

Обґрунтовуючи свою ухвалу
господарський суд м. Києва посилався на
той факт, що сума безспірних вимог
кредитора до боржника, які не
забезпечені заставою майна боржника,
без урахування неустойки становить 5 285
119,35 грн., що значно перевищує
визначений законом розмір і відповідно
є підстави для порушення провадження
по справі про банкрутство відкритого
акціонерного товариства "Капітал
Лізинг".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою
про порушення провадження по справі
про банкрутство, відкрите акціонерне
товариство "Капітал Лізинг" звернулося
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нове
рішення, яким відмовити в порушенні
провадженні по справі про банкрутство
відкритого акціонерного товариства
"Капітал Лізинг", судові витрати
покласти на заявника.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу,
боржник посилається на порушенням
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права.
Боржник стверджує, що всі вимоги банку
повністю забезпечені заставою майна
боржника і відповідно підстав для
порушення провадження по справі про
банкрутство не вбачається.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.12.2013 колегією
суддів у складі: головуючого судді -
Копитової О.С., суддів: Разіної Т.І.,
Сотнікова С.В. апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 08.01.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 08.01.2014, у
зв'язку з перебуванням судді Копитової
О.С., та судді Сотнікова С.В. у відпустці,
склад колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Разіної Т.І.,
суддів: Верховця А.А., Доманської М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.01.2014 колегією
суддів у складі: головуючого судді -
Разіної Т.І., суддів: Верховця А.А.,
Доманської М.Л. апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 21.01.2014.

До відділу документального
забезпечення суду від публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії» надійшли
пояснення, в яких він просить
апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства «Капітал
лізинг» залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу - без змін. Банк
наголошує на тому, що його вимоги в
розмірі 5 285 119,35 грн. майном боржника не
забезпечені і відповідно у банку є всі
підстави для ініціювання справи про
банкрутство.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підставі частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство в порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Публічне акціонерне товариство
"Дочірній банк Сбербанку Росії" (надалі
по тексту ПАТ "Дочірній банк Сбербанку
Росії", банк) звернулось до
господарського суду міста Києва з
заявою про визнання банкрутом
відкритого акціонерного товариства
"Капітал Лізинг" (надалі по тексту ВАТ
"Капітал Лізинг", божник), з урахуванням
приписів ст. 1, 10-16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.10.2013 заяву про порушення
провадження у справі про банкрутство
прийнято до розгляду та призначено
підготовче судове засідання.

Як вбачається з матеріалів оскарження
та встановлено судом першої інстанції,
у ВАТ "Капітал Лізинг" існує
заборгованість перед ПАТ "Дочірній
банк Сбербанку Росії" у розмірі 8 834 711,35
грн. (без врахування неустойки), що
виникла на підставі укладеного між
банком та боржником кредитного
договору № 266-В/06 від 27.12.2006 та
підтверджена рішенням господарського
суду м. Києва № 34/358 від 08.09.2010. Наявність
заборгованості у визначеному розмірі
не заперечується боржником.

На примусове виконання зазначеного
рішення, 07.10.2010 господарським судом м.
Києва видано відповідний наказ по
справі № 34/358.

Згідно наявних матеріалів, банк
звертався до відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві для
примусового виконання вищезазначеного
наказу, за наслідками чого державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
23371589 від 20.12.2010.

Матеріали оскарження не містять
доказів погашення боржником
заборгованості присудженої до
стягнення рішенням господарського
суду м. Києва 08.09.2010 по справі № 34/358.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону справа
про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно становлять не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - це
грошові вимоги кредиторів,
підтверджені судовим рішенням, що
набрало законної сили, і постановою про
відкриття виконавчого провадження,
згідно з яким відповідно до
законодавства здійснюється списання
коштів з рахунків боржника. До складу
цих вимог, у тому числі щодо сплати
податків, зборів (обов'язкових
платежів), не включаються неустойка
(штраф, пеня) та інші фінансові санкції
(абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону).

Дослідивши матеріали оскарження,
колегією суддів встановлено, що
виконання зобов'язань боржника перед
банком за кредитним договором № 266-В/06
від 27.12.2006 забезпечується заставою
рухомого майна боржника (далі - бурові
установки), а саме: буровою установкою
Soilmec СМ-70 (серійний номер: 2573); буровою
установкою Soilmec SВ-22 (серійний номер: 1825).

Забезпечення здійснюється на підставі
договору застави, посвідченого 14.03.2007
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
Коваленко І.Є. та зареєстрованого в
реєстрі № 5797.

Відповідно до п. 3.3. договору застави
заставна вартість бурових установок
становить 10 610 107,98 грн.

Як зазначає ініціюючий кредитор,
бурові установки перебувають у
фактичному володінні ТОВ "Укрбурвод",
що є лізингоотримувачем бурових
установок на підставі договору лізингу
№20-0001001-LD від 28.11.2006.

При цьому, актом відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції від 10.03.2009
було встановлено факт пошкодження
заставного майна

Згідно п. 4.2.9 договору застави у разі,
якщо заставодавець не з'явиться за
адресою заставодержателя в строк не
пізніше 3 робочих днів з дня втрати
предмету застави для складання
двостороннього акту щодо визначення
сторонами вартості втраченого
предмету застави (його втраченої
частини) або для визначення
незалежного експерта з оцінки вартості
втраченого Предмету застави (його
втраченої частини) заставодавець має
право самостійно та за своїм вибором
доручити незалежному оцінювачу
здійснити оцінку втраченого предмету
застави (його втраченої частини).

Згідно до ст. 12 Закону України "Про
заставу" у договорі застави
визначаються суть, розмір та строк
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, опис предмета застави, а
також інші умови, відносно яких за
заявою однієї із сторін повинна бути
досягнута угода. При укладанні
договору застави за згодою сторін або
на вимогу однієї із сторін може бути
проведена аудиторська перевірка
достовірності та повноти балансу або
фінансового стану відповідної сторони
договору застави та оцінка предмета
застави відповідно до законодавства.

Тобто, норми наведеної статті
передбачають проведення оцінки
предмета застави за згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів оскарження,
19.08.2013 банком на адресу ВАТ "Капітал
Лізинг" було направлено лист №б/н щодо
погодження проведення 03.09.2013
незалежної оцінки бурових установок та
доручення її проведення ТОВ "КК
"Бі.Еф.Сі.". Також, в зазначеному листі
ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії"
зазначив, що у разі відсутності
відповіді боржника протягом 3 (трьох)
робочих днів з дати відправки даної
пропозиції та/або неявки представника
боржника для участі в проведення
оцінки бурових установок, банк буде
вважати, що ВАТ "Капітал Лізинг" довіряє
провести оцінку ТОВ "КК "Бі.Еф.Сі." та без
участі представників ВАТ "Капітал
Лізинг".

Матеріали оскарження не містять
доказів направлення ВАТ "Капітал
Лізинг" підтверджень чи заперечень
щодо проведення оцінки бурових
установок.

Крім того, банк звертався з пропозицією
щодо проведення незалежної оцінки
бурових установок до ТОВ "БК "Укрбурвод"
(лізингоотримувача бурових установок),
у відповідь отримавши згоду останнього
на прийняття участі в оцінці.

03.09.2013 ТОВ "Консалтингова компанія
"Бі.Еф.Сі" було здійснено незалежну
оцінку бурових установок та складено
відповідний звіт. Згідно наявного в
матеріалах оскарження висновку про
вартість об'єкту оцінки (бурова
установка Soilmec СМ-70 (серійний номер: 2573);
бурова установка Soilmec SВ-22 (серійний
номер: 1825) вартість об'єкту оцінки
визначена у розмірі 3 549 592,00 грн.

У відповідності до п. 1 ч.2 ст. 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" забезпечені
кредитори зобов'язані подати заяву з
грошовими вимогами до боржника під час
провадження у справі про банкрутство
лише в частині вимог, що є
незабезпеченими, або за умови відмови
від забезпечення.

З урахуванням викладених обставин
колегія суддів, погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що сума безспірних вимог
кредитора до боржника, що не
забезпечені заставою майна боржника та
не були погашені протягом
встановленого законом тримісячного
строку складає 5 285 119,35 грн., що значно
перевищує мінімальний розмір
заборгованості встановлений законом і
відповідно є підстави для порушення
провадження по справі про банкрутство
ВАТ "Капітал Лізинг".

Підстав для відмови в порушенні
провадження у справі про банкрутство
ВАТ "Капітал Лізинг", перелічених у ч. 7
ст. 16 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" апеляційним
судом не встановлено.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги і
відповідно оскаржувана ухвала
підлягає залишенню без змін. Апелянтом
підставності своїх вимог не доведено.

На підставі викладеного вище та
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Капітал
Лізинг" залишити без задоволення, а
ухвалу господарського суду м. Києва від
30.10.2013 по справі № 910/19325/13 про порушення
проваження у справі про банкрутство
відкритого акціонерного товариства
"Капітал Лізинг" - без змін.

Матеріали оскарження по справі №
910/19325/13 повернути до господарського
суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
А.А. Верховець

М.Л. Доманська