ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.02.14р. Справа № 904/103/14

За позовом прокурора
Центрально-Міського району м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області в
інтересах держави в особі Криворізької
міської ради в особі комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг

до комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
20", м. Кривий Ріг

про стягнення 134 289, 68 грн.
заборгованості за теплову енергію, 9 530,
67 грн. пені та 2 828, 66 грн. річних

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Касьян І.В., довіреність
№13 від 20.12.13р., представник КПТМ
"Криворіжтепломережа"

Від відповідача: Алімагомедова Г.М.,
довіреність від 30.12.13р., представник

В засіданні брали участь: Каюк М.С.,
посвідчення №001456 від 27.08.12р., прокурор
прокуратури м. Дніпропетровська

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Центрально-Міського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом в інтересах держави в особі
Криворізької міської ради в особі
комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий
Ріг про стягнення з комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація № 20", м. Кривий Ріг 142 186, 27
грн. заборгованості за теплову енергію
поставлену за період з 10.12.12р. по 30.04.13р.
на підставі договору №344 від 12.05.03р. на
постачання теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання, 10 100, 95 грн. пені та 3 016, 88
грн. 3% річних за період з 27.02.13р. по
13.12.13р.

23.01.14р. прокурор Центрально-Міського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області звернувся
до суду із заявою про зменшення
позовних вимог у зв'язку частковим
проведення оплати відповідачем. Таким
чином, прокурор Центрально-Міського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області просить
стягнути з відповідача 134 289, 68 грн.
заборгованості за період з 10.12.12р. по
30.04.13р., 9 530, 67 грн. пені та 2 828, 66 грн. 3%
річних за період з 27.02.13р. по 13.12.13р.

Відповідач заперечує проти позовних
вимог в частині неустойки (штрафу,
пені), в частині основного боргу 134 289, 68
грн. просить розстрочити виконання
рішення суду терміном на півтора року
за графіком посилаючись на виключну
ситуацію та у зв'язку з тим, що між
комунальним підприємством теплових
мереж "Криворіжтепломережа" та
комунальним підприємством
"Житлово-експлуатаційна організація №
20" узгоджена угода розстрочки
заборгованості, та у зв'язку з тяжким
матеріальним становищем підприємства,
з неможливістю сплатити відразу всю
суму заборгованості.

КПТМ "Криворіжтепломережа" не
заперечує проти клопотання
відповідача розстрочити суму
заборгованості на період з 01.01.14р. по
31.05.15р. зі сплатою суми заборгованості
щомісяця рівними частинами по 7 899, 40
грн. (всього 134 289, 68 грн.). Щодо зменшення
суми пені КПТМ "Криворіжтепломережа"
заперечує посилаючись на те, що даний
випадок не є винятковим, пеня в сумі 9 530,
67 грн. не є надмірною великою
порівнянні з основною сумою боргу 134 289,
68 грн.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У судовому засіданні 04.02.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін та прокурора, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.03р. між комунальним підприємством
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
(далі - Постачальник) та комунальним
підприємством "Житлово-експлуатаційна
організація № 20" (далі - Споживач) було
укладено договір №344 на постачання
теплової енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання
(далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору,
Постачальник взяв на себе
відповідальність відпускати Споживачу
теплову енергію на потреби опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання у
необхідних йому розмірах, Споживач
зобов'язався оплачувати отриману
теплову енергію по встановленим
тарифам (цінам) у строки, які
передбачені даним Договором.

Згідно п.2.1 Договору облік споживання
теплової енергії здійснюється згідно
приладів обліку теплової енергії або
розрахунковим способом за їх
відсутності.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що
згідно Закону України від 20.05.99р. №686-ХІV
"Про відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" Споживач
сплачує за відпущену теплову енергію
протягом 14 днів після отримання
рахунку Постачальника. У разі несплати
Споживачем протягом 14 днів з дня
отримання рахунку Постачальника,
Споживач сплачує пеню у розмірі 1,0% за
кожен день прострочки від загальної
суми заборгованості, але не більше
подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Договір діє з 12.05.03р. по 30.09.13р. і
вважається щорічно продовженим, якщо
за місяць до закінчення терміну не
надійде заява однієї із сторін про
відмову від цього Договору або його
перегляду. При заяві однієї із сторін
про розірвання Договору за один місяць
і відсутності заборгованості
Споживача перед Постачальником
Договір може бути, розірваний. При
наявності заборгованості за
Споживачем, нарахування за Договором
припиняються, а Договір не
розривається до повного погашення
заборгованості (п.6.1 Договору).

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав належним чином здійснивши
поставку теплової енергії відповідачу
на суму 189 266, 30 грн., що підтверджується
виставленими на оплату
рахунками-фактури: №344 від 31.01.13р. на
суму 67 948 грн., №344 від 28.02.13р. на суму 53 693,
17 грн., №344 від 31.03.13р. від 56 365, 82 грн., №344
від 30.04.13р. на суму 6 749, 29 грн., №344 від
31.05.13р. на суму 1 949, 59 грн., №344 від 30.06.13р.
на суму 281, 56 грн., №344 від 31.07.13р. на суму 2
231, 17грн., №344 від 31.10.13р. на суму 47, 70 грн.

Отримання вказаних рахунків-фактури
підтверджується підписом повноважного
представника комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація № 20" у реєстрах рахунків
(арк.спр. 22-29).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 275 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі -енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Пунктом 2 ст. 714 Цивільного кодексу
України передбачено, що до договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Сума основного боргу станом на час
розгляду справи за договором №344 від
12.05.03р. становить 134 289, 68 грн., що також
підтверджується актом взаємних
розрахунків станом на 20.01.14р.

На момент розгляду справи доказів
погашення заборгованості у розмірі 134
289, 68 грн. перед позивачем відповідачем
не надано.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення суми основного
боргу слід визнати обґрунтованими і
такими що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошових зобов'язань на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також 3 відсотка
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позовні
вимоги позивача щодо стягнення 2 828, 66
грн. 3% річних за період з 27.02.13р. по
13.12.13р. слід визнати обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Положеннями ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Статтею 611
Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

За прострочення оплати рахунку в
договорі встановлена відповідальність
(п.3.2 Договору) у вигляді пені у розмірі
1,0% за кожен день прострочки від
загальної суми заборгованості, але не
більше подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Розрахунок пені, що підлягає до
стягнення позивачем завищено, оскільки
його було здійснено без врахування
положень п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, яким встановлено, що
розмір нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Після здійсненого перерахунку до
стягнення підлягає пеня за період
27.02.13р. по 13.12.13р. в сумі 9 447, 68 грн.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню у розмірі 134 289, 68 грн.
заборгованості за теплову енергію, 2 828,
66 грн. 3% річних та 9 447, 68 грн. пені.

Щодо заперечень відповідача про
зменшення штрафних санкцій відповідно
до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України
та ст. 233 Господарського кодексу
України, згідно яких розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення,
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання. За змістом
вказаної норми, зменшення розміру
неустойки є правом, а не обов'язком,
суду, яке застосовується у виняткових
випадках.

Згідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509
Цивільного кодексу України загальними
засадами та на засадах яких має
ґрунтуватися зобов'язання між
сторонами є добросовісність та
розумність і справедливість.

Відповідно до підпункту 3.17.4 підпункту
3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 Господарського
процесуального кодексу України),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі Господарського
процесуального кодексу України
йдеться про можливість зменшення
розміру саме неустойки (штрафу, пені), а
тому вона не може застосовуватися у
вирішенні спорів, пов'язаних з
відшкодуванням сум збитків та шкоди
(стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу
України).

Крім того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України. Якщо
відповідні санкції застосовуються не у
зв'язку з порушенням зобов'язання, а з
інших передбачених законом підстав
(наприклад, за порушення вимог
конкурентного законодавства), їх
розмір не може бути зменшено судом.

Враховуючи викладене, суд не вбачає
підстав для задоволення заяви
відповідача щодо зменшення розміру
штрафних санкції за несвоєчасну оплату
ним заборгованості, оскільки сума пені
є значно меншою від суми боргу, а
посилання відповідача фінансову кризу
не є винятковим випадком.

Також, відповідач у відзиві на позов
просить розстрочити виконання рішення
у зв'язку з складним матеріальним
становищем за період з 01.01.14р. по 31.05.15р.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, суд за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою, у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Суд, вирішуючи питання щодо надання
розстрочення або відстрочення
виконання рішення, враховує
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору та інші
обставини справи.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про
розстрочку виконання рішення,
відповідач посилається на те, що між
комунальним підприємством
"Житлово-експлуатаційна організація
№20", м. Кривий Ріг та комунальним
підприємством теплових мереж
"Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг
узгоджена угода розстрочки
заборгованості на суму 134 289, 68 грн.
щомісяця рівними частинами 7 899, 40 грн.
за період з 01.01.14р. по 31.05.15р.

Заявою від 24.01.14р. (арк.спр.126) КПТМ
"Криворіжтепломережа" не заперечує
проти клопотання відповідача
розстрочку суми заборгованості 134 289, 68
грн.

З урахуванням викладеного,
господарський суд вважає за доцільне в
порядку ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
розстрочити виконання судового
рішення у справі № 904/103/14 в частині суму
основного боргу 134 289, 68грн. рівними
частинами по 7 899, 40 грн. щомісяця на
період з 01.01.14р. по 31.05.15р.

Згідно із статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі розподіляються
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№20" (50002, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Лермонтова, буд. 60, ) на користь комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, ) 134
289, 68 грн. заборгованість за спожиту
теплову енергію, 9 447, 68 грн. пені та 2 828,
66 грн. 3% річних.

В частині стягнення пені у сумі 82, 99
грн. відмовити.

Розстрочити виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 04.02.14р. по справі 904/103/14 щодо
стягнення з комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№20" (50002, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Лермонтова, буд. 60, ) на користь комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, ) 134
289, 68 грн. заборгованості за спожиту
теплову енергію на 17 місяці згідно з
наступним графіком:

1) січень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

2) лютий 2014р. - 7 899, 40 грн.;

3) березень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

4) квітень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

5) травень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

6) червень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

7) липень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

8) серпень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

9) вересень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

10) жовтень 2014р. - 7 899, 40 грн.;

11) листопад 2014р. - 7 899, 40 грн.;

12) грудень 2014р. - 7 899, 40 грн. ;

13) січень 2015р. - 7 899, 40 грн.;

14) лютий 2015р. - 7 899, 40 грн.;

15) березень 2015р. - 7 899, 40 грн.;

16) квітень 2015р. - 7 899, 40 грн.;

17) травень 2015р. - 7 899, 28 грн.

Стягнути з комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№20" (50002, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Лермонтова, буд. 60, ) в доход Державного бюджету
України в особі Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7,
, банк ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012,
рахунок №3005, КБКД 22030001) судовий
збір в розмірі 2 931, 32 грн.

Стягнути з комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
(50000, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) в доход Державного бюджету
України в особі Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7,
, банк ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012,
рахунок №3005, КБКД 22030001) судовий
збір в розмірі 1, 66 грн.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв

Дата підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 ГПК України,
05.02.2014р.