ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2014 р.Справа № 922/4780/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання
Бережановій Ю.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго", м. Харків до
Гаражного кооперативу "Темп", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії за
участю представників сторін:

позивача - Корякіна М.І. (дов. № 01-62юр/9301
від 20.11.2013 р.); Синельникова О.Є. (дов.
№01-42/349 від 21.01.2014 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерна компанія
"Харківобленерго", звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
зобов'язання Гаражного кооперативу
"Темп" (надалі - Відповідач) відновити
становище, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів Позивача, а
саме: звільнити охоронну зону
повітряної лінії електропередач 110 кВ
"ХТЗ № 2 - ХТЗ № 3 - ТЕЦ № 3" шляхом
знесення двох гаражних боксів (без
нумерації), розташованих під проводами
в прольоті опор № 27-28 (м. Харків, вул.
Танкопія, 42-Б), та охоронну зону
повітряної лінії електропередач 110 кВ
"Артема - Южкабель - Восточная" шляхом
знесення гаражних боксів №№ 62, 63, 64, 65,
66, 67, 69, 70, 71 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82 ,83, 84,
85, 86, розташованих в прольоті опор № 31 -
33 (м. Харків, вул. Танкопія, 42-Б), а також
просить суд покласти на Відповідача
судовий збір.

Суд встановлює наявність заяв або
клопотань до початку розгляду справи
по суті.

Від Позивача заяв та клопотань не
надійшло.

Представник Відповідача у судове
засідання не з'явився, уповноваженого
представника до суду не направив.
Ухвала суду, яка була направлена на
адресу Відповідача повернулась до суду
з довідкою поштового відділення, де
зазначена причина поштового
відправлення - за закінченням терміну
зберігання.

Суд переходить до початку розгляду
справи по суті.

Представник Позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просить суд
задовольнити їх.

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи
відповідно до вимог пункту 2.6.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
погодженої листом Вищого
господарського суду України від 19.02.2013
р. та затвердженої наказом Державної
удової адміністрації України від 20.02.2013
р. № 28, а тому суд вважає можливим
розглядати справу за наявними в ній
матеріалами, як це передбачено статтею
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02
- 5/289 із змінами "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України").

Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
14.08.2007р. № 01-8/675 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2007 року" (пункт
15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження сторін (для юридичних
осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України (надалі - ГПК України), не
зобов'язує й сторону у справі, зокрема
позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із статтею 93
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) та зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 ГПК України розглядає справу
за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
вислухавши присутніх представників
сторін, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

АК «Харківобленерго» належать
високовольтні повітряні лінії
електропередач (далі - ПЛ) 110 кВ «Артема -
Южкабель - Восточная» (інвентарний
номер 505684/01) та 110 кВ «ХТЗ № 2 - ХТЗ № 3 -
ТЕЦ № 3» (інвентарний № 505620), що
проходять по вул. Танкопії, 42-Б в м.
Харкові.

Повідомленням від 01.06.2013 за № 27В/14-18-868
АК «Харківобленерго» сповістила
Відповідача про те, що 17.06.2013 у 13 год. 15
хв. за вищевказаною адресою буде
проведено обстеження електричних
мереж щодо виконання вимог Правил та
пропонувала йому направити свого
уповноваженого представника для
спільної участі в обстеженні.

17.06.2013 за результатом огляду персоналом
АК «Харківобленерго» вищевказаних
повітряних ліній було складено акт
обстеження електричної мережі № 23 від
17.06.2013, яким було зафіксовано порушення
Відповідачем п. 9 Правил охорони
електричних мереж», а саме в охоронній
зоні ПЛ 110 кВ «ХТЗ № 2 - ХТЗ № 3 - ТЕЦ № 3» в
прольоті опор № 27 - 28 без узгодження з
АК «Харківобленерго», безпосередньо
під проводами лінії збудовано два
гаражні бокси (без нумерації); в
охоронній зоні ПЛ 110 кВ «Артема -
Южкабель - Восточная» в прольоті опор
№31-33 без узгодження з АК
«Харківобленерго» та з порушенням
мінімально-допустимої відстані
збудовані гаражні бокси № 69 та № 70 (під
проводами), № 67 (на відстані 0,5 метри), №
75 (на відстані 2,2 метри), № 76 (на відстані
2,9 метри), № 77 (на відстані 3 метри),
гаражні бокси № 62-66, 71-74, 78-86 збудовані з
порушенням Технічних умов від 17.02.1999 за
№ 9578.

За результатом обстеження в акті було
запропоновано Відповідачу в
десятиденний термін усунути
вищевказані порушення. Враховуючи те,
що Відповідач був попередньо
повідомлений Позивачем про проведення
обстеження від 17.06.2013, але не направив
свого представника для участі у ньому,
про це було зроблено відповідний запис
у Акті та його примірник разом з
повідомленням про проведення
повторного обстеження направлений
20.06.2013 за адресою Відповідача.

Однак вимоги щодо усунення порушень за
актом обстеження електричної мережі №
23 від 17.06.2013 ГК «ТЕМП» виконані не були,
про що свідчить Акт обстеження
електричної мережі № 30 від 11.07.2013.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників Позивача та
Відповідача, повністю, всесторонньо, за
своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
оцінивши надані сторонами докази та
надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам справи з
урахуванням фактичних та правових
підстав позовних вимог учасників
судового процесу, користуючись
принципом об'єктивної істини,
принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд
вважає, що позовні вимоги Позивача не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України),
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених ГПК
України заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 Земельного
кодексу України уздовж повітряних і
підземних кабельних ліній
електропередачі встановлюються
охоронні зони.

Відповідно до статті 112 Земельного
кодексу України охоронні зони
створюються уздовж ліній зв'язку,
електропередачі, земель транспорту,
навколо промислових об'єктів для
забезпечення нормальних умов їх
експлуатації, запобігання ушкодження,
а також зменшення їх негативного
впливу на людей та довкілля, суміжні
землі та інші природні об'єкти.
Правовий режим охоронних зон
визначається законодавством України.
Статтею 1 Закону України від 09.07.10 № 2480-VI
"Про землі енергетики та правовий режим
спеціальних зон енергетичних об'єктів"
визначено, що охоронні зони об'єктів
енергетики - зона вздовж повітряних і
кабельних ліній електропередачі,
навколо електростанцій,
трансформаторних підстанцій,
розподільних пунктів та пристроїв і
магістральних теплових мереж, споруд
альтернативної енергетики тощо для
забезпечення нормальних умов їх
експлуатації, запобігання ушкодженню,
а також для зменшення їх негативного
впливу на людей, суміжні землі,
природні об'єкти та довкілля.

Пункт 5 «Правил охорони електричних
мереж», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №
209 (далі - Правила), передбачає, що
охоронні зони електричних мереж
встановлюються уздовж повітряних
ліній електропередачі у вигляді
земельної ділянки і повітряного
простору, обмежених вертикальними
площинами, що віддалені по обидві
сторони лінії від крайніх проводів за
умови невідхиленого їх положення на
відстань 20 метрів для повітряних ліній
110 кВ.

Відповідно до п. 9 Правил у межах
охоронних зонах повітряних ліній (в
даному випадку для ПЛ-110 кВ - на відстані
не менш ніж 20 метрів) без письмової
згоди енергопідприємств, у віданні
яких перебувають ці мережі,
забороняється будівництво,
реконструкція, капітальний ремонт
будівель та споруд.

Згідно із змістом листа Департаменту
земельних відносин виконкому
Харківської міськради від 12.08.2013 №
326/0/225-13 рішень щодо надання в оренду
земельної ділянки відповідачу для
експлуатації гаражних боксів за
адресою: вул. Танкопія, 42-Б, Харківською
міської радою з 2006 року не приймалось
та відповідні договори не укладались.

Розташування гаражних боксів по вул.
Танкопія, 42-Б у місті Харкові в межах
охоронної зони повітряної лінії
електропередач саме Відповідачем
Позивач не надав.

Позивачем також не надано до суду
документів, які б підтверджували право
власності на гаражні бокси №№ 62, 63, 64, 65,
66, 67, 69, 70, 71 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82 ,83, 84,
85, 86, розташованих в прольоті опор № 31 -
33 (м. Харків, вул. Танкопія, 42-Б), не
надано доказів належності останніх
іншим особам фактично чи юридично, а
також належності Позивачеві земельної
ділянки.

Позивачем не доведено того, що право
власності на гаражні бокси належать
Відповідачеві, як суб'єкту відповідно
до статті 1 ГПК України.

Також суд зазначає, що діючим
законодавством не передбачено
можливості припинення права власності
на нерухоме майно у разі його
розміщення в межах охоронних зон.

Відповідно до приписів статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Доказування полягає не
лише в поданні особами доказів, а й у
доведеності їх переконливості.

Відповідно статей 55 Конституції
України, статей 15, 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно постанови Пленуму Верховного
суду України "Про судове рішення" від
29.12.76 № 11 із змінами, внесеними
постановами Пленуму від 24.04.81 № 4, від
25.12.92 № 13, рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи з загальних
засад і змісту законодавства України.
Мотивувальна частина рішення повинна
містити встановлені судом обставини, а
також оцінку всіх доказів. Визнаючи
одні і відхиляючи інші докази, суд має
це обґрунтувати. Мотивувальна частина
рішення повинна мати також посилання
на закон та інші нормативні акти
матеріального права, на підставі яких
визначено права і обов'язки сторін у
спірних правовідносинах.

Статтею 129 Конституції України
зазначено, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкорюються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією з основних
засад судочинства.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами у порядку передбаченому
ст. 75 ГПК України.

Враховуючи, що позивачем не надано
доказів того, що саме відповідач
порушує його законні інтереси, а саме:
унеможливлює нормальні умови
експлуатації ним повітряної лінії та
її належного технічного
обслуговування, що також, у свою чергу,
загрожує припиненням
електропостачання великій кількості
побутових та промислових споживачів,
створює загрозу безпеці населення, суд
відмовляє в задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до статей 44-49
Господарського процесуального кодексу
України, у разі відмови у задоволення
позовних вимог, витрати по сплаті
судового збору покладаються на
позивача.

На підставі статей 6, 8, 19, 55, 124, 129
Конституції України, статтями 6, 11, 15
Цивільного кодексу України, статтею 1
Господарського кодексу України,
статтями 76, 112 Земельного кодексу
України, керуючись статтями 1, 4, 12, 32, 33,
43, 44-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 03.02.2014 р.

Суддя Жигалкін І.П.