ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
УХВАЛА

10.02.2014
Справа № 907/19/14

За позовом Закарпатського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області, м.
Ужгород, Щербовецької сільської ради,
с. Щербовець Воловецького району,
Біласовицької сільської ради, с.
Біласовиця Воловецького району,
Підполозянської сільської ради, с.
Підполоззя Воловецького району,
Жденіївської селищної ради, с. Жденієво
Воловецького району,

до відповідача державного
підприємства "Воловецьке лісове
господарство", смт. Воловець

про стягнення 8 244,28 грн. за порушення
лісового законодавства

Головуючий суддя Івашкович І.В.

представники:

від позивача Державної екологічної
інспекції в Закарпатській області - не
з'явився

від позивача Щербовецької сільської
ради - не з'явився

від позивача Біласовицької сільської
ради - не з'явився

від позивача Підполозянської
сільської ради - не з'явився

від позивача Жденіївської селищної
ради - не з'явився

від відповідача - Повідайчик О.І.,
провідний юрисконсульт, довіреність
№783 від 10.12.2013 р.

за участю прокурора -Домніцький Ю.В.,
прокурор прокуратури міста Ужгорода.

Суть спору: 5 608,81 грн. за порушення
лісового законодавства (з урахуванням
заяви від 23.01.2014 р. про зменшення
розміру позовних вимог).

До початку даного судового засідання
від прокурора надійшла письмова заява
№55-314 вих.14(209) від 05.02.2014 р., згідно з якою
прокурор просить припинити
провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України у зв"язку з повною
сплатою відповідачем заявленої до
стягнення суми. На підтвердження
проведених відповідачем проплат
подано копії платіжних доручень №17 від
28.01.2014 р. на суму 364,50 грн. та №16 від
28.01.2014 р. на суму 5244,31 грн.

З урахуванням документального
підтвердження факту добровілього
відшкодування відповідачем заявленої
до стягнення суми позовних вимог в
повному обсязі, суд констатує висновок
про те, що предмет спору відсутній, а
отже провадження у справі слід
припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК
України.

Питання розподілу господарських
витрат суд вирішує за правилами ст. 49
ГПК України та констатує наступне.

Згідно з ч.2 ст. 49 ГПК України
встановлено, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Відповідно до правової позиції,
викладеної п. 4.7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", у
застосуванні норми ч.2 ст. 49 ГПК України
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Із матеріалів справи слідує, що згідно
із заявою №55-3-14 вих.14 (116) від 23.01.14
Закарпатської міжрайонної прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері зменшено
розмір позовних вимог на суму 2635,47 грн.
у зв"язку з добровільною сплатою
відповідачем вказаної суми. До заяви у
підтвердження здійснених відповідачем
проплат додано копії платіжної
квитанції №207 від 13.01.14 (сума оплати 2039,88
грн.) та платіжної квитанції №117 від
10.01.14 (сума оплати 595,59 грн.).

Дану позовну заяву подано до
господарського суду Закарпатської
області 13.01.14, про що свідчить
реєстраційний штамп на першому аркуші
позовної заяви.

Заявлена до стягнення сума в розмірі
595,59 грн. була сплачена відповідачем до
заявлення позову. Решта заявленої до
стягнення суми в розмірі 7648,69 грн.
сплачена відповідачем після заявлення
позову.

Відповідно до п.2.1 ч.2 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" за подання даної
заяви підлягає оплаті судовий збір в
розмірі 1827,00 грн. (1,5 розміру
мінімальної заробітної плати).

Таким чином, пропорційно до суми 7648,69
грн., добровільно сплаченої
відповідачем після заявлення позову,
суд на підставі ч. 2 ст. 49 ГПК України
покладає на відповідача судовий збір в
розмірі 1695,00 грн., яка підлягає
стягненню в дохід Державного бюджету
України.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Стягнути з державного підприємства
"Воловецьке лісове господарство"
(Закарпатська область, смт. Воловець,
вул. Фабрична, 2, код 22114566) в доход
Державного бюджету України суму 1695,00
грн. (одна тисяча шістсот дев"яносто
п"ять грн. 00 коп.) судового збору (код
класифікації доходів бюджету 22030001
"Судовий збір (ДСА, 050)", рахунок
отримувача 3002, отримувач коштів
Державний м. Ужгород 22030001, код
отримувача 38015610, банк одержувача:
ГУДКСУ у Закарпатській області, МФО
812016). Видати наказ.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку,
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
І.В. Івашкович